RÓMA KÜLTERÜLETE, OLASZORSZÁG 1944. JÚNIUS 1.
Amíg a Nyolcadik Légierő az angliai bázisokról támadta a németeket,
addig a 15. Légierő Olaszországból tette ugyanezt.
A 99. Vadászgépkötelék is velük harcolt.
Ők voltak a Tuskegee-pilóták.
Kék Bubi a vezérnek. A parancsra várok, uram.
Irányszög?
Egy perc hat másodperc a gyorstüzelésig.
Megközelítésre felkészülni! Sorba rendeződni! Rádiót ki!
Lőtávolságon belül vagyunk. Mehet a bomba!
Hét találat érte az építményt! Kettő a járműveket!
Telitalálat!
KÉSZÜLT DONALD L. MILLER KÖNYVE ALAPJÁN
A LEVEGŐ URAI
NYOLCADIK RÉSZ
Ötszáz!
- Jó éjszakát, Hitler bácsi! - Tuskegee, bébi! Ötszáz bevetés!
99. VK-500 HARCI BEVETÉS
Nyolcezer kiló csók a bombaduótól!
Ötszáz teljesített Tuskegee-bevetés.
- Miért nem ünnepel, hadnagy? - Százados, uram!
Pihenj, Alex! Csak gratulálni jöttem.
Szép munka volt, mint mindig.
Köszönöm, uram.
Parancsba kell adjam, hogy igyon egy korty sört?
Nem, uram.
Maga okos ember, Alex.
Ne agyaljon itt annyit, az megöli a boldogságot!
Nem, uram. Csak...
Hej-hó, emberek
Tuskegee fent Tuskegee fent a levegőben
Az égbe törünk, figyelj, itt jövünk
Tuskegee fent Tuskegee fent a levegőben
RAMITELLI LÉGIBÁZIS, OLASZORSZÁG
Ne értsen félre, százados!
Rendkívül büszke vagyok arra, amit elértünk, de...
mikor veszünk részt komolyabb harcban?
Állítólag a 332-es vadászgépekkel együttesen
vetnek be minket Európa többi részén.
- Tényleg? - Már készülnek a haditervek.
A 96. csoport hamarosan megérkezik Foggiába.
Velük megyünk az első német bevetésünkre. Elkísérjük őket Münchenig.
Ahhoz nem elegek a P-40-esek.
Valószínűleg új gépeket kapunk. P-51-eseket.
Türelem! Majd meglátjuk!
Addig is pihenjen!
Élvezze ki!
Igen, tudom...
Csak nehéz, amikor...
amikor a többiek most is harcolnak.
Alex, eddig nem hibázott. Ne most égjen ki nekem!
Mindent a maga idejében!
Bázisok elfoglalva, utolsó játékrész.
Kettő kint, három labda, egy ütés.
Newhouser a csavart labdával!
Második ütés! Keller nagyot lendít, elvéti!
Akkorát húzott rá, hogy az egyensúlyát is elveszítette!
Gordon hátralép egyet-kettőt...
- Bucky! - ...a bázis felé.
Megy a nagy meccs, Buck.
A fiúkkal épp azt néztük, hogy mi lehet az állás.
Jól van, őrnagy úr?
Persze! Miért ne lennék?
Csak kérdezem.
Kérdezed? Hát, úgy vagyok, hogy jól vagyok.
Már nyolc hónapja rostokolok itt.
Bezárva, kihűlve, éhezve.
Egyre csak várjuk, hogy megtörténjen a nagy semmi.
Rosszabb is lehetne. Meg is halhattunk volna.
Neked talán lehetne rosszabb. Azt legalább elfogadnám.
Ezt már nem bírom.
Mire várunk még? Mi?
Mind azt hisszük, hogy lesz valami. Inkább nekünk kéne lépnünk.
Ahogy a britek tették? Hogy minket is kivégezzenek?
Türelmesnek kell lennünk!
1944. június 3-a, 5.56-tól 5.57-ig.
Három nap a D-napig.
Az utolsó perc, amit a következő 72 órában alvással töltök.
MŰVELETI OSZTÁLY
A mi feladatunk lett a normandiai német állások bombázása,
mielőtt még megérkeznek a partraszálló egységek.
Aztán a nap további részében a német hidakat,
vasutakat és kommunikációs vonalakat célozzuk a szárazföldön.
Ez körülbelül 200 bevetést jelentett, mind külön repülési tervvel és térképpel.
Huszonnégy óra.
Az első éjszaka becsapós, azt hiszed, simán bírod.
Az igazi küzdelem a második napon, a második reggelivel veszi kezdetét.
A szüneteimben Sandrát hívogattam...
PÁRIZS, FRANCIAORSZÁG
...sikertelenül. Mintha a föld nyelte volna el.
Papírokat!
Papírokat! Hová megy?
Csak dolgozni, uram.
Harminckét óra. A második délután a második napon.
Ekkor már a kávé sem használ.
Inkább az alvás kéne, Crosby!
Jó. Majd ha vége a küldetésnek.
- Nem a gyógyszer. - Jó, alszok, doki. Megígérem.
Majd utána.
Csak egyet, 12 óránként!
- Hallod, Croz? - Aha. Igen. Értettem, Smokey.
Értettem.
Hatvan óra. Ekkor már hallucinálsz.
Te is hallod, ugye?
Mi az? Mi van?
Ne már! Te is biztos hallod ezt a ketyegést...
Amint befejeztem egy útvonalat,
a műveletisek adtak helyette még ötöt.
Mind kiemelt célponthoz.
Az ébrenlét, a kávé, a pörgetők, a nyomás, a félelem, a disszociáció...
kábítószerként hatnak.
Érdekelne az aranyozott keret.
Az egész épületet körbejártam.
Szép munka!
Híreket kaptunk egy vasútállomásról, Le Bec-Hellouinban.
Jean elmondja a feladatot. Holnap indul.
Hatvannégy óra.
Minden levegővétellel,
minden lépéssel a túlélésre játszol.
Crosby?
Crosby! Most már aludnod kell!
Nem, nem, nem, nem, nem. Jól vagyok. Az...
- eligazítás. - Feküdj le! Ez parancs! Most!
Nem lehet, Jack.
- Crosby! - Jól vagyok. De tényleg.
Csak még el kell intéznem pár...
Harry! Vigyázzatok!
Üljenek le!
1944. JÚNIUS 6. D-NAP
Azoknak, akik most látnak először: én vagyok az új parancsnokuk.
A nevem Jeffrey.
Bennett alezredest visszahelyezték a 395-ösökhöz,
de a rendelkezésein nem változtatunk.
- Rosie! - Köszönöm, ezredes.
Hát, fiúk, ha még nem raktátok össze a képet
a teljesen lezárt bázisból és a gyülekező gépekből...
már csak pár órányira vagyunk Európa megszállásától.
Egy utolsó tanács, uram?
Nem. Nem lesz utolsó tanács, mert még találkozunk.
Érthető?
Felszálltok, elvégzitek a feladatot, landoltok,
utána pedig inkább ti osztjátok nekem az észt.
Minden repülés egy lecke.
Ez az, fiúk! Már lazul.
Oké. Haladunk.
Ez az! Toljátok tovább! Jön már!
Erről van szó, Simmons! Feszülj neki!
Úgy tepertek, ti marhák, mintha munkatáborban lennénk!
Fellazult a föld, itt a lehetőség, hogy tűzifát szerezzünk.
Pihenj már! Ugyan! Játsszunk egyet!
Na, egy kis baseball, fiúk? Na? Nem?
Dobálunk, Murph?
Gyere! A Koszosak a Mocskosak ellen. Mit szólsz?
A Koszosak lehetnének a vendégcsapat. Vagyis nem!
Nem, mind idegenben vagyunk. Mind idegenben játszunk.
Akkor megegyezünk, hogy a Mocskosak ütnek először...
Ha nem segítesz, inkább menj el!
- Fogd már be a pofád! - Neked meg mi bajod?
Ha nem segítesz, menj arrébb!
Te lettél a tábor királya, én meg takarodjak?
Cleven őrmester rendelkezett!
„Nincs baseball! Csak a munka!”
Bocsánat! Gyere!
Ne, ne, ne, ne, ne! Dolgozz csak! Munkára,
- Törzsek Őtörzsőrmestere! Na! - Gyere! Állj fel, agyalágyult!
- Állj már fel! - Nem, vissza dolgozni!
- Állj fel, te agyalágyult! - Hagyjál!
- Elég! Elég! - Na?
Nem bírod? Nem bírod a...
Hé! Elég lesz, fiúk!
Vissza a bázisra!
Mi van?
Vissza a barakkokba!
Úgy tűnik, a fritzek rossz hírt kaptak.
Átértek, igaz?
Azt mondod?
Nyugat-Európában vannak. Végre megtörtént!
Tessék, uraim!
- Barátom! - Egészségedre!
Te jó ég, micsoda nő!
Gyönyörű lány, Joe. Gratulálok.
Köszi, Macon. Az apja is beleegyezett.
A néném kertjében esküszünk meg, amint hazaérek.
Aztán kilenc hónap, és apuka leszel!
Napra pontosan. Remélem! Remélem!
Na, mutasd a tiéd!
- Mutassam a drágaságomat? - Mutasd!
Oké, itt is van.
- Azta! - Mint láthatod,
ez tíz hektárnyi tömjénfenyő.
Minőségi faanyag. Megtartják nekem.
Azt mondod?
Jó estét, százados!
Davis ezredes!
Münchenre!
Tudja, hogy nem koccintok, ha egyetlen bombázót is veszítettünk.
Tizenkettő jutott egy vadászgépre.
Egy kísérő küldetésen? Tudták, hogy kevés lesz.
Az, hogy pár gépet veszítettünk, jónak számít.
A vezérkar nagyobb veszteségre számított.
Ők nem tudják, mire számítsanak.
Hogy mi történhet.
Nézzen körbe, Lawrence! Látja, amit én?
A büszke pilótákat, akik teljesítették az első német bevetésüket?
Akik alig várják, hogy felszállhassanak?
Az otthonuktól több ezer kilométerre rostokoló férfiakat,
akik végre amerikainak érzik magukat?
Én túl sok alhadnagyot látok. Meg főhadnagyot.
Akik a küldetések száma alapján századosok, őrnagyok lehetnének.
Mindketten tudjuk, miért nem azok, és hogy miért nem lesznek azok sosem.
A rendszeren nem változtathatunk.
Esetleg megtanulhatunk jobban navigálni benne.
A jobb navigálásra!
A tiszta égre!
Daniels!
Kéne egy negyedik ember!
Párosban vagy egyedül?
Szerinted?
Már azt hittem, sosem ébredsz fel.
A csudába!
Hány óra van?
Fél nyolc.
Fél nyolc?
A fenébe, akkor még van idő!
Még van idő! Hol a nadrágom, a rohadt életbe? A nadrágom!
A nadrágom! A francba már, hol van?
Hagyd abba, az istenért!
Szombat reggel van, Croz.
Három napig voltál kiütve.
Bassza meg!
Miről maradtam le?
BORBÉLY
Croz, mindenről.
Három bevetésen voltam, de... az első kettőből semmit sem láttam.
Aztán kitisztult az ég.
És...
hát, ilyet még nem láttál.
Száz meg száz hajó.
Ezer meg ezer ember.
Aznap harmadjára hidakat, pályaudvarokat, kommunikációs központokat bombáztunk,
a németek erősítést sem tudtak hívni.
És ami a legjobb...
Egyetlen Luftwaffe-vadászpilótát sem láttunk.
Miénk volt az ég.
A te terveidnek köszönhetjük, Harry.
Untatlak a grandiózus hőstetteimmel, Marvel Kapitány?
Én...
Nem hiszem el, hogy lemaradtam róla.
1944 AUGUSZTUSA KÉT HÓNAPPAL A D-NAP UTÁN
...a Vörös Hadsereg átkelt a Visztulán...
A Visztula folyó merre van?
A Visztula?
Visztula, Visztula...
Itt van.
- Mennyi az, 700 kilométer? - Kevesebb.
Akkor is elég messze van.
Igen, de a mieink most itt járnak, majdnem Párizsnál.
Hitler rémálma, egy kétfrontos háború.
Mi meg a két tűz között.
A fritzek inkább legyilkolnak, mint hogy elengedjenek.
De mi nem hagyjuk magunkat.
Kell több fegyver. Bármilyen.
Van más forgatókönyv is.
Menetelni visznek, mielőtt a ruszkik ideérnek.
Beljebb visznek a Reichbe, például Bajorországba.
A sok hadifogoly még érhet valamit nekik.
- Hogy meneteltetnének minket? - Így.
El kell kezdenünk a felkészülést.
Beosztjuk az ételt, megerősödünk.
Mostantól csak erre a három helyzetre készülünk fel.
A tömeges kivégzésre, a menetelésre és a harcra.
Jézusom!
Ha elfoglaljuk a partot...
Franciaországba mennek.
Figyelem!
Leülhetnek.
A Dragoon hadművelet három nap múlva kezdődik.
Maguk készítik elő.
A MAI CÉLPONT
Marseille-ben.
Saint-Tropez-ben.
Toulonban.
Mind kiemelt leszállási pont az érkező erőink számára.
Van elég emberünk, hogy győzzünk, ám ez csak úgy lehetséges,
ha megsemmisítjük a radarjaikat.
Itt végig vannak német észlelőrendszerek.
És mi mindet kiütjük, ütemezett, agresszív tüzeléssel.
- Igen? - Ezredes, uram,
Toulon 762 kilométerre van innen,
az oda-vissza 1524.
A P-51-eseink maximális hatótávolsága mindössze 1609 kilométer.
Ebbe még nincs belekalkulálva
a légellenállási együttható és a lövedékek súlya.
Ezek mind változók,
és biztosra vehetően több üzemanyagot égetnek el.
Ott vannak a póttartályok,
amik úgy 2213 kilométerre nyújtják a hatótávot,
viszont jelentős pluszsúlyt jelentenek.
Ha a menet után ledobjuk a tartályokat, az jelentősen levesz a súlyból,
de még így is több száz kilométer híja lesz, uram.
Jól mondja, Macon hadnagy.
Ki lesz centizve.
De nem lehetetlen.
A póttartályokból minden csepp üzemanyagot felhasználnak.
Utána igyekeznek visszatérni a szövetséges területekre.
Kapnak igazolványokat,
így ha a németek nem fogják el magukat leszállás után,
ott lesz a hamis személyi.
Így beolvadhatnak a populációba.
Arra kíváncsi leszek!
Mi vagyunk a Tuskegee emberei, vagy sem?
Mi vagyunk, uram!
- Elvégezzük a feladatunkat? - Igenis, uram!
Akkor lássunk hozzá!
Tessék!
Köszönöm.
- Név? - Burrel. Itt!
A front széle gyorsan közelít a hegyvonulat felé.
Az időzítésen múlik.
Meglesz az.
Csak ki kell számolni!
Emberek! Póttartályt ledobni! Póttartályt ledobni!
Vettem, Macon hadnagy!
Francba!
Vezér a csapatnak! Maradjatok az alakzatban!
Mi van a tartályoddal, Westbrook?
Mondtam, hogy dobd le!
Nem oldja ki.
Westbrook, itt vagyok. Megoldjuk, ne aggódj!
Nem hagyunk magadra, kölyök!
Westbrook, erősen lökd meg!
Lökjed! Nézd csak! Gyerünk! Lökjed!
- Nem nyomod elég erősen. Gyerünk! - De nyomom!
Mint én, mint én. Látod?
Megvan!
Ez az!
Hé!
Szép munka, kölyök! Akkor lássuk a medvét!
Fiúk! Vissza az alakzatba!
TOPI III
Vettem, Macon.
TOULON, FRANCIAORSZÁG
Tűzfal. Számítanak ránk.
Nem mondtam, hogy könnyű lesz.
Nem azért jöttem el idáig, hogy egyet se lőjek! Hajrá!
Reméltem, hogy ezt mondod.
Gordon, te vezetsz!
Westbrook középen, én utánatok.
Most fordulunk rá.
Ne kíméljétek őket!
Eltaláltak! Eltaláltak!
Mentsd magad, kölyök! Westbrook, ugorj ki! Ugorj, ugorj!
Ne!
Ne, Gordon, ugorj! Ugorj ki, ugorj ki!
Na, nem! Ezért még megfizetsz!
A feketéket vidd a többihez!
Itt jó lesz.
Jól láttam, volt másik ernyő.
Titeket is elkaptak, mi?
Ki az?
Alexander Jefferson alhadnagy.
Úgy 50 kilométerre zuhantam le.
Elég rossz állapotban vagy.
Ne, ne, ne!
Ha megmozdulok... egyből elájulok.
Ez nyaksérülés lesz.
Nézzük, mit tehetünk!
Az meg ki?
Az új parancsnok?
Egy őr mondta, hogy küldenek valakit.
A fiúk kiszálltak Normandiában, és már ment is a parancs.
Az összes fogolytábor az SS-hez került.
Jó sok embert küldtek.
Vajon csak ijesztgetni akarnak?
Hát, reméljük!
- Az SS-uralom nem lesz jó ránk nézve. - Nem.
Formába kell jönnünk.
Ami fel fog tűnni a német házigazdáinknak, nem?
Harcra készen kell állnunk.
Ezek a káposztazabálók kiszámíthatatlanok.
Ha együtt edzünk, erősítünk,
azt észre fogják venni.
De itt jön a megoldás: a fakiszedő.
Felváltva használjuk.
Kemény munka.
Megadja az erőt az ellenálláshoz.
Állítsuk rá az embereket!
Ha pár hónapig folyamatosan csináljuk, felerősödünk.
És a németek észre sem veszik.
Majd azt mondjuk, kell a fa, hogy legyen tüzelőnk.
És a fából fegyvert is faraghatunk.
Üljön le, hadnagy!
Milyen szép órája van!
HADIFOGLYOK GYŰJTŐTÁBORA
FRANKFURT, NÉMETORSZÁG
Hadd köszönjem meg!
Ez a kedvencem.
A tollat megtartom.
Szóval, mi a helyzet az Államokban?
Alexander Jefferson alhadnagy, 0819461.
Hagyjuk a formalitást, Jeff!
Úgy érzem, én megértem magát.
Az apja tíz éven át dolgozott a Elijah McCoy gyárban,
a légfékek kenőolaj-adagolóját szerelte össze.
Havi 17 dollárért.
Nem csoda, hogy maga kémikus lett.
Mi, németek megbecsüljük a tudósokat.
Bár biztosan van több amerikai laboratórium is, ami felvenné.
Vécépucolónak.
Mi volt az aznapi célpontjuk?
Richard D. Macon alhadnagy, 0821916.
Hogyan sérült meg a nyaka?
Fájdalma van?
Alhadnagy, 0821916.
Imádom a dzsesszt.
Még emlékszek a detroiti Paradise Valley-re.
Biztosan ismeri.
Alexander Jefferson alhadnagy, 0819461.
Mi is az a rész Los Angelesben, ahová a feketéket kényszerítik?
Megvan. Watts. Watts.
Ismerem a helyet.
Miért harcol egy olyan országért, amelyik így bánik magával?
Tud ennél jobb országot?
Ismerem
az országom gyengeségeit.
De igyekszik
olyanná válni, amilyennek lennie kell.
És ha visszamegyek...
én is megteszem érte a magamét.
Ez valami vicc?
Jól odacsaptatok nekik?
Ti ismeritek őket?
- Mondjatok híreket! - Hé!
Nézzétek! Vörösfarkúak!
Melyik ezredben vagytok?
Mondom, ezek Vörösfarkúak.
Van hír? Hé!
Mind máshonnan jött!
- Honnan vagytok? - Honnan jöttök?
Berlinnél zuhantak le.
Olyan vagyok, mint egy rohadt kripli.
Inkább mint egy rohadt katona.
Miért vagyunk még itt?
Mennyit fogtak el?
Hé, Vörösfarkúak!
Annyiszor megmentettetek minket!
Melyik egységhez tartoztok?
A 332-eshez.
Segítek nektek.
Az északi részen vagyok.
- Köszönjük. - Igen, gyertek velünk!
Majd rendbe hozunk!
Mink van?
- Hajrá! Lássuk! - Ez meg mi?
A fenébe már, Murph!
Alexander Jefferson alhadnagy, 332-es vadászgépcsapat.
Richard D. Macon alhadnagy, 332-es csapat.
Uraim, üdv a paradicsomban!
Te jössz, hadnagy!
Na, hol tartottunk?
Nem, most te osztasz.
- Most osztottam és nyertem. - Jól van, jól van.
Lássuk, mennyi cigit húzhatok le még rólad!
Jézusom! Csináld!
- Beszállsz, Murph? - Nem.
Jó, ossz neki!
Mostanában sok feladatot kapott, amiket tisztességgel elvégzett.
Minden elvárást felülmúlt, Croz.
Köszönöm, uram.
T.S. JEFFREY JR EZREDES
Ezért kap egy hónapot.
Hogy... Mármint szabadságot?
Holnaptól kezdve.
Bocsásson meg, uram, de van beleszólásom?
- Mert úgy érzem... - Idefigyeljen, Crosby!
Nem robbanhat le.
Kell egy rendes vakáció.
Hogy kipihenje magát. Maga a kulcsemberünk.
- Világos? - Igenis, uram.
Megmondaná, milyen ügyben?
Mint már háromszor elmondtam a másik három emberüknek,
egy barátja vagyok.
Már pár napja hívogatom.
Wesgate tiszthelyettes adta meg ezt a számot, hogy elérjem.
- Wesgate százados nincs itt, uram. - Százados?
Rendben, ebédelni ment? Sokáig lesz távol?
- Azt nem mondhatom meg. - Jó, akkor azt üzenem...
Megmondaná neki, hogy hazamegyek,
és egy ideig utoljára leszek Londonban?
- Átadom az üzenetet, uram. - Köszönöm.
Dupla drótkerítés,
őrtornyok 50 méterenként, kutyák mindenhol.
A futás nálam amúgy is kizárt.
Ha jó a terv, nem is kell.
- Hát, nem tudom, Bob. - Mondom, működhet.
Még ha meg is szerezzük a kocsit, amire van esély,
és ráveszünk egy fehér srácot, hogy vezessen...
- Kettőt. Kettő kell. - Aha.
A fritzek kettesével járnak.
Jó, jó, tehát megvan a kocsi,
a két fehér náci egyenruhában,
de akkor is négy nap alatt értünk ide Frankfurtból.
Aminek a fele vonatút volt.
A lényeg: hol tankolunk meg?
A fogolytáboroknál csak nem állhatunk meg!
Megyünk, amíg lehet, utána lábon folytatjuk.
Három nap, és szövetséges területen leszünk.
Alex lerajzolta.
Mit gondolsz?
Semmit sem gondolok róluk.
Szerintem kéne.
Álmaid nője?
Nem, nem az enyém.
Az én álomnőm 160 centi magas.
Csípője formás.
Bőre, mint Lena Horne-nak.
Ebben a pillanatban, hadnagy, ebben a szent pillanatban
mond búcsút az ötödikeseinek, csókot nyom homlokukra,
azután egyből felszáll az 54-es buszra.
Bemegy a Marion Street 650-be,
ahol is kötelességtudóan nézi és várja az ablaknál ülve,
- hogy megérkezzek. - Reméled.
Igen, remélem.
Ez...
Ez csak egy kis nézegetnivaló Turnernek a 112-esből.
Csak figyelj oda, hogy Old Goldban fizessen,
mert az itteni cigik szart sem érnek!
Mindegy...
Lehet, beszélni kéne azzal az őrnaggyal.
Buckkal.
Két szót nem szólt, amikor bejöttél.
Most már az övé vagy.
Mivel repültél? P-51?
P-39, P-40, P-47, P-51, AT-6.
AT-6? Engem azzal képeztek ki.
Erős a forgatónyomatéka.
A P-51-esek áramvonalasabbak.
Nem nehéz váltani.
Tudod, eleinte vadászpilóta akartam lenni.
Aztán beleszerettem a nagy gépekbe.
Igen, már gyerekként is modellrepülőket építgettem.
Mindenféle modellt.
De a mesterművem, az abszolút mesterművem
egy Supermarine Spitfire volt,
dupla, 60 centis úszótalppal, 90 centis szárnyfesztávolsággal.
A tervrajzot én készítettem, az újságok fotói alapján.
Nem semmi!
Igen.
Mit olvasol?
Egy művészről szól.
Aki mindent feláldoz a szenvedélyéért.
AZ ÖRDÖG SARKANTYÚJA
EGYIRÁNYÚ JEGY A REICHBE
Ezt te rajzoltad?
Igen, uram.
- Méretarányos? - Nagyjából.
Szintkülönbség nincs rajta.
Ejha!
Tudod, segíthetnél nekünk.
Nekünk?
Itt páran a következő lépéseket mérlegeljük, a menekülést tervezzük.
Nem ülhetünk itt tétlenül.
Igen, feltűnt az új szériás szuperfritzek jelenléte.
Igen, már van egy tervem.
Tőlem mi kéne?
Ez!
Kellene egy térkép a meneküléshez.
Az első napomon mindenki rád nézett.
Tiéd volt az utolsó szó.
Miért nem tiltakoztál, hogy hozzátok kerültünk?
Hát, azt legalább tudtam, hogy nem kémek vagytok.
Az kéne!
Gale Cleven őrnagy, 100. bombázócsoport.
De mindenki csak Bucknak hív.
Alexander Jefferson alhadnagy, 332-es vadászpilóták.
Hívj Alexnek!
Na most, John bemutatja nektek.
Átadod a papírt, egyből megragadod a csuklóját.
A golyóval a halántékot célzod.
Itt vagy itt. Egyből kiüti.
Ez az! Igen! Fordítsátok, fordítsátok! Vessétek meg a lábatokat!
Ha megvetitek, jobban tudtok emelni.
...ha nem tudod. Mert az egész tiszta forgács lesz.
Ha így vágsz, azzal semmit sem érsz.
Utána egyből a nyakára mész.
Előrenyomod, kitéped a nyakát.
Megvan?
Üzent a hölgy, hogy a hotelben várja, uram.
Rendben. Köszönöm.
Jó éjszakát, uram!
Sandra!
Sandra?
Gyere ki, vagy én megyek be!
Sandra!
MEGHAJSZOLT VAD ÍRTA: RICHARD WRIGHT
Sajnálom, Croz!
Újfent elszólított a kötelesség.
Talán jobb is így.
Neked Jean mellett a helyed, és még a háborúnak sincs vége.
Mindig jó érzéssel fogok visszagondolni rád.
Szeretettel: Sandra.
Mikor indulsz?
Holnap reggel.
Négy hét New York Cityben.
- Úgy irigyellek! - Ó, igen?
Megmondtam Jeff ezredesnek, hogy nem akarok elmenni.
Jót fog tenni.
Ezt meg hogy érted?
Úgy, hogy jót fog tenni.
Hiányzik már Jean?
Mi van, ha minden megváltozott?
Már megváltozott, Croz.
Minden megváltozott.
Sosem lesz már ugyanolyan.
Jól mondod.
Köszi.
...amit a szovjet Vörös Hadsereg vezet.
Jézus Mária!
Az oroszok átkeltek Németországba.
Kelet-Poroszországba.
Mennyire van közel, Buck?
Takarodó!
Közel járnak.
Nagyon-nagyon közel.
A KÖVETKEZŐ RÉSZBEN
Előre, előre!
Az őrök 30 percet adtak. Utána menetelünk.
Ugye nem a menekülésen gondolkozol?
Ebben a hidegben nem.
Tudjátok, hol lehetünk?
NÜRNBERG-FŐPÁLYAUDVAR
Ez Nürnberg.
A német vidék kellős közepén vagyunk.
„Aki szörnyekkel küzd, vigyázzon, nehogy maga is szörnnyé váljék!”
Volt pár kemény küldetésünk.
De amire ezek az emberek képesek...
Megérdemlik.
Benne vagyok. Ma dobbantunk.
Indulj! Jövök utánad.
Ne lőjön! Menj, Buck! Menekülj!
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra