UTKANTEN AV ROM, ITALIEN 1 JUNI 1944
Samtidigt som 8:e flygflottiljen angrep tyskarna från baser i England,
angrep 15:e flygflottiljen dem från baser i Italien.
99th Pursuit Squadron ingick i den krigföringen.
De var kända som Tuskegeeflygarna.
Bubble Blue till Cap One. På er order, sir.
Bäring?
En minut och sex sekunder från Que Foxtrot.
Förbered slutlig inflygning. Flyg på rad. Ingen radio.
Vi är vid målet. Fäller bomber!
Sju direktträffar på byggnader! Två på fordonen!
Det räknar jag som en direktträff.
BASERAD PÅ BOKEN AV DONALD L. MILLER
Femhundra!
- God natt, Hitler. - Inte dåligt! Femhundra uppdrag!
- 99: - E 500 STRIDSUPPDRAG
Med nio ton kyssar från Gruesome Twosome.
Femhundra Tuskegeeuppdrag avklarade.
- Ett skäl att fira, löjtnant. - Kapten, sir.
Slappna av, Alex. Jag kom bara för att gratulera dig.
Väl utfört uppdrag som vanligt.
Tack, sir.
Måste jag ställa dig inför krigsrätt för att du ska smutta på ölet?
Nej, sir.
Du är en smart kille, Alex.
Men låt inte smart vara motsatsen till glad.
Nej, sir. Jag bara, öh...
FLYGBASEN RAMITELLI, ITALIEN
Missförstå mig inte, kapten.
Jag är väldigt stolt över vad vi har åstadkommit men...
...när får vi komma i elden ordentligt?
Det talas om att vi ska ansluta oss till 332:a jaktplansgruppen
och flyga uppdrag längre in i Europa.
Är det sant?
Det är på gång.
96:e flyger till Foggia om några dagar.
Vi ska flyga vårt första uppdrag över Tyskland. Eskortflyg. München.
P-40 klarar inte den höjden.
Troligen nya plan. P-51.
Var tålmodig. Vi får se.
Till dess, slappna av.
Roa dig.
Ja, jag vet...
Det känns jobbigt när...
...några av de våra redan är där ute.
Du har inte misslyckats, Alex. Bränn inte ut dig nu.
Allt i tur och ordning.
Baserna är fulla, början av nionde.
Två ute, tre ball, en strike.
Newhouse tar sats och kastar en skruvboll!
Keller svingar stort och missar, strike två!
Svingen fick honom nästan att hoppa ur skorna!
Gordon tar några steg bakåt...
- Hallå, Bucky. - ...mot kudden.
Jag spelar en viktig match, Buck.
Jag och killarna undrar vad ställningen är.
Allt väl, major?
Ja. Varför skulle det inte vara det?
Jag bara frågar.
Så du bara frågar? Faktum är att jag mår jättebra.
Jag har varit här i åtta månader.
Fortfarande fast, fryser och äter rester.
Och vi fortsätter vänta på att nåt ska hända fast det inte gör det.
Det kunde vara värre. Vi kunde vara döda.
För dig, kanske. Döden kunde jag stå ut med.
Men inte det här.
Vad väntar vi på?
Vi tror alla att nåt ska hända. Vi kanske måste få det att hända.
Som de där britterna gjorde? Och blev avrättade?
Vi måste vara tålmodiga.
Kl 05:56 till 05:57 den 3 juni 1944.
Tre dagar kvar till D-dagen.
Den sista sömn jag lär få på 72 timmar.
PLANERINGSRUM
Vårt jobb var att bomba tyska försvarsställningar i Normandie
strax innan landstigningsfarkosterna nådde stränderna,
och sen fortsätta med att bomba tyska broar,
järnvägar och kommunikationslinjer längre inåt land.
Totalt cirka 200 uppdrag, och alla behövde färdplaner och kartor.
Tjugofyra timmar.
Den första natten lurar en att tro att det går lätt.
Andra frukost dag två börjar kampen att hålla sig vaken.
Jag försökte kontakta Sandra varje rast...
PARIS, FRANKRIKE
...men kunde inte nå henne. Det var som om hon försvunnit.
Era papper.
Era papper. Vart ska ni?
Bara till mitt jobb.
Trettiotvå timmar. Andra eftermiddagen dag två.
När det inte längre räcker med kaffe.
Du måste sova, Crosby.
Ja. När uppdraget är över.
- Inte ta fler piller. - Jag ska, doktorn. Jag ska.
Efteråt.
Ta bara en var tolfte timme.
- Hör du det, Croz? - Jadå. Jag hör, Smokey.
Jag hör.
Sextio timmar. Hjärnan börjar spela en spratt.
Du hör det, eller hur?
Hör vadå?
Kom igen. Du hör det. Tick, tick, tick...
Så fort jag hade plottat rutten för ett uppdrag
fick jag fem nya på mitt bord.
Alla högprioriterade mål.
Sömnbrist, kaffe, stimulantia, stress, fruktan, tappad verklighetsförankring.
Det är en drog i sig själv.
Jag är intresserad av förgyllningen.
Jag täckte hela huset.
Bra gjort.
Vi fick nyheter från en järnvägsstation i, öh, Le Bec-Hellouin.
Jean informerar om ditt uppdrag. Du ger dig iväg imorgon.
Sextiofyra timmar.
Man försöker bara orka,
andetag för andetag, steg för steg.
Crosby?
Crosby! Du måste sova.
Nej då. Ingen fara med mig. Jag måste bara...
- ...briefing. - Gå och lägg dig, Croz. Det är en order.
Jag kan inte, Jack.
- Crosby! - Ingen fara. Jag lovar.
Jag måste bara göra några saker till...
Harry!
Akta.
Sitt ner.
6 JUNI 1944 D-DAGEN
För er som ser den här nunan för första gången, är jag er nya befälhavare.
Jeffrey är namnet.
Överstelöjtnant Bennett har förflyttats tillbaka till 395:e,
men förändringarna han införde kvarstår.
Rosie.
Tack, överste.
Ja, pojkar, om basen i larmberedskap
och ljudet av tusentals skepp som formerar sig inte räcker som ledtråd,
är vi bara några timmar från invasionen av Europa.
Några sista goda råd, sir?
Nej, jag har inga sista ord, för vi ska ses igen.
Förstått?
Bara lyft, gör jobbet, landa,
så blir det du som ger mig några goda råd.
Varje uppdrag är sin egen lektion.
Bra, pojkar. Den kommer.
Okej. Vi har den.
Bra. Tryck på. Den kommer.
Bra, Simmons. Tryck på.
Rena arbetslägret här, som ni åsnor sliter och jobbar.
Tjälen har gått ur, så vi kan skaffa brasved till matlagning.
Ta en paus. Kom igen. Spela lite boll.
Killar, vill ni spela lite boll? Nej?
Spela boll, Murph?
Kom igen. Ena laget utan tröjor. Vad säger ni?
De utan tröjor kan vara bortalag. Nej, faktiskt inte.
Vi är bortalag allihop. Vi är bortalag båda två.
Så de med tröjor kan vara innelag först om vi kommer överens om det...
Hjälp till, eller håll klaffen.
- Ta du och håll käften. - Vad fan är det med dig?
Hjälp till eller håll dig undan.
Så du är ny kung i lägret, och jag är bara i vägen?
Kung Cleven säger: "Ingen baseball.
Bara jobba." Det är det enda han vill.
Förlåt. Kom igen.
Nej, jobba på. Ni har en stubbe att dra upp.
- Kung Stubbsoldat. Jobba nu. - Såja. Upp med dig.
- Upp med dig. - Nej, fortsätt jobba.
- Upp med dig, tokskalle. - Släpp mig.
- Nu då?
För jobbigt? Vadå, klarar du inte...
Hallå! Det räcker, killar.
Gå in i baracken, fångar!
Vad pågår?
Gå in i baracken.
Tyskarna har visst fått dåliga nyheter.
Vi har landstigit, va?
Tror du?
Vi är i Västeuropa. Det har äntligen hänt.
Varsågoda, mina herrar.
- Alltså. - Skål.
Jösses, vilken skönhet.
Hon är tjusig, Joe. Gratulerar.
Tack, Macon. Hennes pappa säger ja.
Vi gifter oss i min fasters trädgård när jag kommer hem.
Jaha, då blir du pappa nio månader senare.
På dagen. Jag hoppas det.
Visa mig ditt nu.
- Vill du se min skatt? - Kom igen nu.
Okej. Varsågod.
- Kära nån. - Du ser,
det där är knappt tio hektar loblollytall.
Prima skogsmark. Ägaren lovade hålla på den åt mig.
Verkligen?
God kväll, kapten.
Överste Davis.
För München.
Jag kan inte skåla för ett uppdrag där vi mister bombplan.
Vi hade tolv bombplan för varje jaktplan.
Som eskortflyg? De visste att vi var för få.
Att bara mista några bombplan är en stor seger.
Höjdarna väntade sig många fler nedskjutna.
De vet inte vad de bör vänta sig.
Vad som är möjligt.
Se dig omkring, Lawrence. Ser du vad jag ser?
Jag ser några stolta piloter som flugit sitt första uppdrag över Tyskland.
Och som är ivriga att göra det igen.
En grupp mannar, många hundra mil hemifrån,
som äntligen känner sig som amerikaner.
Och jag ser för många löjtnanter.
Om man räknar uppdrag borde de redan vara kaptener. Majorer.
Vi vet båda varför de inte är det och kanske aldrig blir det.
Vi kan inte ändra systemet, överste.
Vi kan bara göra vårt bästa och hitta nya vägar.
För blåare skyar.
Molnfritt och obegränsad sikt.
Du, Daniels.
Vi behöver en fjärde man.
I lag eller enskilt?
Vad tror du?
Jag undrade om du skulle vakna alls.
Jäklar.
Vad är klockan?
Halv åtta.
Halv åtta?
Jäklar, än hinner vi.
Än hinner vi! Var tusan är mina byxor? Byxorna.
Byxorna! Var tusan är mina byxor?
Kom igen, för tusan!
Klockan är halv åtta lördag morgon.
Du har sovit i tre dygn.
Helvete.
Vad gick jag miste om?
FRISÖR
Croz, du missade massor.
Jag gjorde tre starter men såg ingenting de första två.
Sen skingrades molnen.
Och...
...du har aldrig sett nåt liknande.
Hundratals skepp.
Tusentals mannar.
För tredje gången den dagen bombade vi broar, bangårdar,
kommunikationscentra,
så att tyskarna inte kunde föra fram förstärkningar.
Och det allra bästa?
Det fanns inte ett enda Luftwaffe-plan i luften.
Vi ägde luftrummet.
Allt tack vare rutterna du plottade, Harry.
Är mina heroiska berättelser inte heroiska nog för dig, Captain Marvel?
Det är bara...
Jag fattar inte att jag missade det.
AUGUSTI 1944 TVÅ MÅNADER EFTER D-DAGEN
...Röda armén har korsat floden Wisła...
Var ligger den floden?
Floden Wisła?
Wisła, Wisła...
Här ligger den.
- Hur långt, drygt sju mil? - Nej, mindre.
Det känns ändå rätt långt bort.
Ja, men våra killar är här, nästan framme i Paris.
Hitlers värsta mardröm, ett tvåfrontskrig.
Med oss i mitten.
Tyskarna lär slakta oss hellre än låta oss gå fria.
Vi ska inte ge oss utan strid.
Vi måste skapa fler vapen. Allt vi kan hitta.
Det finns ett scenario till.
De tvångsmarscherar oss härifrån innan ryssarna hinner hit.
Nånstans längre in i Tredje riket, kanske Bayern.
Alla dessa krigsfångar blir bytesmarker.
Men hur skulle de klara det?
Så här.
Vi måste börja förbereda oss nu.
Spara matransoner, få mannarna i form.
Allt vi gör hädanefter måste
syfta till förberedelser för alla tre scenarier.
Massavrättningar, tvingad marsch eller strid på kniven.
Jösses.
Om vi kunde återerövra kusten...
Mina herrar, ni ska till Frankrike.
Giv akt!
Sitt ner.
Operation Dragoon äger rum om tre dagar.
Ert uppdrag gör operationen möjlig.
MÅL FÖR IDAG
Marseille.
Saint-Tropez.
Toulon.
Viktiga landstigningsplatser för våra invaderande styrkor.
Vi har manskap nog att klara det om, och bara om,
vi gör dem blinda.
Tyska radarövervakningssystem finns monterade hela vägen här.
Vi ska slå ut dem alla med beskjutning från låg höjd.
- Ja? - Överste, sir,
Toulon ligger 762 km bort,
vilket blir 1 524 km fram och tillbaka.
Bränslet i våra P-51 räcker maximalt 1 609 km.
Och det är utan hänsyn tagen till
luftmotståndet och ammunitionens extra vikt,
som båda varierar
och kommer att öka bränsleförbrukningen.
Med fällbara extratankar
kanske vi kan nå så långt som 2 213 km,
men de ökar också den sammanlagda vikten.
Om vi fäller tankarna efter vägen minskar totalvikten med drygt ett ton,
men det fattas ändå tiotals mil i flyglängd, sir.
Du har rätt, löjtnant Macon.
Marginalen är mycket knapp.
Men det är inte ogörligt.
Använd varje droppe bränsle i vingtankarna.
Försök ta er tillbaka till vänskapligt territorium.
Ni ska få identitetshandlingar,
så om tyskarna inte griper er direkt när ni landar
kan ni byta identitet.
Ni kanske kan smälta in i lokalbefolkningen.
Knappast troligt.
Är vi Tuskegeemän, eller?
Ja, sir!
- Kommer vi att klara jobbet? - Ja, sir.
Så låt oss göra det.
Varsågod, sir.
Tack, sergeant.
- Namn? - Burrel. Här.
Frontens rygg rör sig snabbt över bergskedjan.
Det krävs timing, bara.
Vi ska klara det.
Det är bara matematik.
Okej, mannar. Fäll tankarna!
Uppfattat, löjtnant Macon.
Fasen också.
Befälspilot till skvadronen. Håll kursen.
Vad är problemet med dina tankar, Westbrook?
Fäll dem, sa jag.
Tankarna lossar inte.
Okej, Westbrook, uppfattat. Vi ska lösa det här.
Vi lämnar dig inte.
Westbrook, du måste trycka på hårt.
Tryck på! Se på mig. Kom igen. Tryck på!
Du trycker inte på hårt nog.
Jag trycker på!
Som jag, som jag. Okej?
Det gick!
Bra.
Oj!
Bra gjort, grabben. Nu gör vi jobbet.
Okej, killar. Vi återgår till formationen.
Uppfattat, Macon.
TOULON, FRANKRIKE
Kraftig beskjutning. De vet att vi kommer.
Vi väntade oss det här.
Jag kom inte hela vägen hit för att inte göra ett försök.
Jag hoppades att du skulle säga det.
Gordon, ta täten.
Westbrook i mitten, jag följer bakom.
Vi går ner.
Ge dem vad de tål, pojkar.
Jag är träffad!
Ta dig därifrån. Westbrook, du måste hoppa. Hoppa!
Nej!
Nej, Gordon! Hoppa!
Det där ska ni få för.
Sätt de svarta med de andra.
Här blir bra.
Jag sa ju att jag såg en fallskärm till.
Så de fick er också?
Vem är det där?
Löjtnant Alexander Jefferson.
Vi störtade knappt fem mil bort.
Du verkar vara illa däran.
Nej, nej.
Så fort jag rör mig... slocknar jag.
Du måste ha skadat nacken.
Få se vad vi kan göra för dig.
Vem är det där?
Kanske den nya kommendanten?
En vakt sa att det skulle komma en.
Så fort de våra landsteg i Frankrike gick ordern ut.
Alla krigsfångläger sköts av SS.
Då går det åt rätt många.
Försöker de bara skrämma oss, tror ni?
Vi får hoppas det.
SS regler skapar allvarliga problem för oss.
Ja.
Vi måste få mannarna i trim.
Det lär inte våra tyska värdar gilla.
Vi måste få mannarna redo att strida.
Ingen vet vad tyskarna tänker göra.
Om vi alla tränar och bygger upp musklerna...
...kanske de lägger märke till det.
Men den där stubbrytaren är en lösning.
Vi har alla provat på den.
Det är hårt jobb.
Det ger oss styrka för att göra motstånd.
Vi ökar på arbetspassen.
Om vi håller i under några månader,
är vi redo för strid.
Och tyskarna misstänker inget.
Vi säger att vi behöver mer ved till vintern.
Och vi kan göra vapen av trä.
Varsågod och sitt, löjtnant.
Fint armbandsur du har.
DULAG LUFT TRANSITLÄGER FÖR KRIGSFÅNGAR
FRANKFURT, TYSKLAND
Jag måste tacka.
Det här är min favoritsort.
Jag behåller nog pennan.
Så, hur är det i Förenta staterna?
Alexander Jefferson, löjtnant, 0819461.
Vi behöver inte vara så formella, Jeff.
Det känns som om jag redan förstår dig.
Din far jobbade i över tio år vid Elijah McCoy Manufacturing Company
och monterade luftsmörjningsdetaljer.
Han tjänade 17 dollar i månaden.
Inte konstigt att du valde kemi.
Vi tyskar sätter stort värde på forskare.
Fast det finns säkert många amerikanska laboratorier där du kunde få anställning.
Som toalettstädare.
Så, vad var ert mål den dagen?
Richard D. Macon, löjtnant, 0821916.
Hur skadade du nacken?
Har du värk?
Löjtnant, 0821916.
Jag älskar jazz.
Jag minns ännu när jag var i Paradise Valley i Detroit.
Du känner säkert till det.
Alexander Jefferson, löjtnant, 0819461.
Vad heter området i Los Angeles där alla ni svarta tvingas bo?
Just det. Watts.
Jag känner till de där platserna.
Varför strider du för ett land som behandlar er så?
Vet ni nåt annat land som är bättre?
Jag vet om
mitt lands tillkortakommanden.
Jag vet att det anstränger sig
för att bli vad det borde vara.
Och när jag återvänder...
...ska jag hjälpa det att bli det fortare.
Är det sant?
Hoppas ni gav dem vad de tål.
Känner ni igen dem?
Berätta nyheter!
Titta. Det är Red Tails.
Vilket regemente tillhör ni?
Jag lovar, de där killarna är Red Tails.
Några nyheter? Hallå!
De hör hemma nån annanstans!
- Varifrån är ni? - Var kommer ni ifrån?
Flög ni över Berlin?
Jag ser fanimej ut som en krympling.
Du ser fanimej ut som en soldat.
Vad gör vi här?
Hur många av dem sköt de ner?
Hallå, Red Tails.
Ni killar räddade våra liv många gånger.
Vilken enhet tillhörde ni?
332:a.
Jag ska hjälpa er dit.
Jag är borta i norra änden.
- Tack. - Ja. Följ med oss.
Vi ska hjälpa er tillrätta.
Vad har ni?
- Kom igen. Spela. - Vad är det där?
För fan, Murph.
Löjtnant Alexander Jefferson, 332:a jaktgruppen.
Löjtnant Richard D Macon, 332:a.
Mina herrar, välkomna till paradiset.
Fortsätt spela, löjtnant.
Okej, var var vi?
Det är din giv.
- Jag gav nyss och vann. - Okej.
Okej. Få se hur många fler cigg jag kan vinna av dig.
Jösses. Spela.
- Är du med, Murph? - Nej.
Okej, räkna bort honom.
Vi har lastat på dig mycket på sistone. Du klarade av alltihop.
Du gjorde mer än plikten kräver.
Jag uppskattar det, sir.
ÖVERSTE T S JEFFREY JR
Därför får du en månads ledighet.
Menar ni permission?
Den börjar imorgon.
Förlåt att jag frågar, sir, men har jag ett val?
- För det känns som om jag... - Hör på, Crosby.
Vi behöver ha dig fungerande.
Du måste få en rejäl ledighet.
Vila och avkoppling. Du är för viktig för oss.
Förstått?
Ja, sir.
Kan du förklara vad det gäller?
Som jag har förklarat tre gånger för tre olika personer jag har kopplats till,
är jag en vän.
Jag har ringt i flera dagar nu.
Subaltern Wesgate gav mig detta nummer att nå henne på.
Kapten Wesgate är inte här, sir.
Kapten?
Jaha, har hon gått på lunch? Blir hon borta länge?
- Det får jag inte säga, sir. - Okej, kan ni hälsa henne att...
Hälsa henne att jag åker hem på permission
och detta blir mitt sista besök i London på ett tag.
Jag ska vidarebefordra det.
Tack.
Det är dubbel taggtråd,
vakttorn var 50:e meter och vakthundar överallt.
Att springa ut härifrån är inte aktuellt för mig.
Med rätt plan behöver vi inte springa.
- Jag vet inte, Bob. - Det kan gå, jag lovar.
Även om vi kan fixa en lastbil, vilket nog vore möjligt,
och vi kan få en av de vita killarna att köra den...
- Två. De måste vara två. - Ja.
Tyskar färdas jämt i par.
Okej, så vi har lastbilen,
vi har två vita killar i nazistuniformer,
det tog ändå fyra dagar att komma hit från Frankfurt.
Och halva vägen var med tåg.
Frågan är var vi ska tanka.
Vi kan inte bara stanna vid nåt krigsfångläger och fylla på.
Vi kör så länge bränslet räcker och går därifrån.
På tre dagar kanske vi tar oss till allierat territorium.
Alex har räknat ut det.
Vad tänker du om dem?
Jag tänker ingenting om dem.
Vi kanske borde göra det.
Din drömflicka, va?
Nej, inte min.
Nej, min drömflicka är 1,57.
Mycket kurvig.
Hy som Lena Horne.
Och just i detta ögonblick, löjtnant,
kysser hon den sista av sina femteklassare ömt på pannan vid skolavslutningen,
varefter hon utan dröjsmål tar buss 54
raka vägen till 650 Marion Street,
där hon plikttroget väntar vid sitt fönster
- på undertecknad. - Tror du, ja.
Ja, det tror jag.
Det här...
Det här är bara en våt krigsfångedröm för Turner borta i 112.
Se till att du får betalt i Old Gold-ciggar,
för de här är helt värdelösa.
I alla fall...
...kan det vara mödan värt att prata strategi med den där majoren.
Buck.
Han hälsade inte ens när du kom hit.
Nu är han din idol.
Har du flugit P-51:or?
P-39:or, P-40:or, P-47:or, P-51:or, AT-6:or.
AT-6:or. Jag tränade i en sån.
Den har kraftigt vridmoment.
P-51 är mycket smidigare.
En enkel övergång.
Vet du, från början ville jag bli jaktpilot.
Men så förälskade jag mig i bombplanen.
Ja, jag har byggt modellplan sen jag var liten.
Jag byggde varje typ som fanns.
Men mitt mästerverk, mitt absoluta mästerverk,
var en Supermarine Spitfire
med dubbla två fots flottörer, tre fots vingbredd.
Jag ritade planet själv efter tidningsfoton.
Det var som fan.
Ja.
Vad läser du?
En historia om en konstnär.
Han offrar allt för att fullfölja sin passion.
MÅNEN OCH SILVERSLANTEN W SOMERSET MAUGHAM
ENKEL BILJETT TILL TREDJE RIKET
Har du ritat det här?
Ja, sir.
Är det skalenligt?
Mer eller mindre.
Men inga höjdskillnader.
Wow.
Du vet, vi behöver din hjälp.
Vi?
En grupp av oss funderar på nästa drag, flyktscenarier.
Vi kan inte sitta och vänta på att bli skjutna.
Ja, jag la märke till de nya och förbättrade nazistvakterna.
Ja, jag har en plan för det.
Vad vill du att jag ska göra?
Det här.
Vi behöver en karta över området för att ta oss härifrån.
Den första dagen tittade alla på dig.
Du har sista ordet.
Varför klagade du inte om att vi slafade i åttan?
Vi kan säga att jag visste att ni inte var spioner.
Det var som fan.
Gale Cleven, major, 100:e bombgruppen.
Alla kallar mig Buck.
Löjtnant Alexander Jefferson, 332:a jaktgruppen.
Kalla mig Alex.
John här ska visa dig.
Lämna över pappren, ta tag i handleden.
Slå till med kulan i tinningen.
Här eller här. Knocka honom.
Bra, killar. Kolla vinkeln.
Så att man får rätt tyngdpunkt.
...vid tvekan. För de där stickorna går hela vägen in.
Att skära gör ingen skada alls.
Kniven ska gå rakt in i halsen, okej?
Sen skjuter ni den framåt och skär av strupen.
Förstått?
Ett meddelande från damen om att träffas på hotellet, sir.
Okej. Tack.
God natt, sir.
Sandra.
Sandra?
Kommer du ut eller ska jag komma in?
Sandra.
HOTEL LONDON - NATIVE SON AV RICHARD WRIGHT
Beklagar, Croz.
Jag har blivit bortkallad igen.
Det är nog bäst som sker.
Du ska vara hos Jean, och vi har ett krig att vinna.
Jag ska alltid minnas vår tid tillsammans med ömhet.
Puss, Sandra.
När åker du?
Imorgon bitti.
Fyra veckor i New York City.
- Jösses, jag avundas dig. - Gör du?
Jag sa till överste Jeff att jag inte ville åka.
Det blir bra för dig.
Vad menar du med det?
Att det blir bra för dig.
Längtar du efter Jean?
Tänk om det inte är som förut?
Ingenting är som förut, Croz.
Ingenting.
Och kommer aldrig att bli.
Det är sant.
Tack.
...ledda av ryska Röda armén.
Jösses.
Ryssarna har gått in i Tyskland.
Ostpreussen.
Hur nära är det, Buck?
Släck lyset.
De är nära.
Väldigt nära.
I NÄSTA AVSNITT
Marsch!
Vakterna gav oss 30 minuter. Sen marscherar vi.
Du tänker väl inte rymma?
Inte i den här kylan.
Vet du var vi är?
NÜRNBERGS JÄRNVÄGSSTATION
Nürnberg.
Vi är mitt i Tredje riket nu, pojkar.
"De som bekämpar monster får se till att inte bli monster själva."
Ja, det har fått oss att göra svåra saker.
Vad de här människorna är kapabla till...
De får vad de förtjänar.
Jag är med. Vi rymmer ikväll.
Spring. Jag är strax bakom dig.
Skjut inte. Stick härifrån, Buck.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson