3. FEBRUAR 1945
I løbet af årets første uger i 1945
rykkede vi ind på Det Tredje Rige fra alle sider.
Mod vest stormede de allierede ind i Tyskland.
LUFTRUMMET OVER BERLIN
Mod øst nærmede russerne sig floden Oder.
Og i luftrummet kunne Eighth Air Force flyve uden at møde modstand.
Vi var luftens ubestridte herskere.
Førstepilot til hale. Vi er snart fremme ved målet.
Hvordan ser det ud?
Fint, major. Formationen holder.
Modtaget. Så kaster vi.
- Værsgo, Gene. - Modtaget, major.
Luge til bomberummet åbnes. Et minut til nedkastning.
- Blev vi ramt? - Styrbords motorer er intakte.
Men kom herned og se, Doug. Et par af tankene blev ramt.
Javel. Jeg er på vej.
Major, der er skader.
Der er gået hul på flere iltflasker. Vi har kun seks i reserve.
Modtaget. Hold øje med det, Doug.
Raketter!
Motor et brænder. Jeg lukker ned for den.
Afbryder brændstof og olie til etteren. Hvordan ser den ud?
- Så er den stået af. - Godt.
Vi nærmer os målet. Fem sekunder til bombning.
Bomber kastet.
Det ser godt ud, Luke. Vi er vist...
Pilot til besætning. Rapporter om skaderne.
Gene, Luke, aflæg rapport.
Olietrykket falder i toeren og fireren. Motor tre brænder.
Vi mister hende. Vi mister hende!
Pis.
Fører til NK, I tager over.
Gentager: I tager over.
Modtaget. Vi tager føringen.
- Jeg overtager styringen. - Modtaget.
Jeg prøver at få os over russernes linjer, hvor vi er i sikkerhed.
Javel. Du har styringen, Rosie.
Kom nu. Hold sammen lidt endnu.
Vi mister fart. Skal vi springe ud?
Ikke endnu. Vi skal ikke lande i Berlin.
Kom nu. Bare lidt længere.
Major, den venstre vinge er flået itu.
Vi er der næsten.
Nu får hun motorstop.
Spring ud. Udløs alarmen og smut.
Herfra kan vi komme over floden.
Jeg holder hende plan så længe som muligt.
- Af sted. Der kommer røg ind. - Javel.
Fart på.
- Kom nu. Af sted. - Har du den?
Kom nu.
Gene!
ØST FOR FLODEN ODER MELLEM DE TYSKE OG RUSSISKE LINJER
Nej, nej! Jeg er amerikaner.
Amerikanski. Roosevelt. Stalin. Coca-Cola.
Roosevelt.
BASERET PÅ DONALD L. MILLERS BOG
For pokker. Kl. 23. Giver det os en halv time? Mindre.
Af sted! Fart på!
Vi skal være ved porten om en halv time.
- Giv gutterne besked. Nu! - Javel.
Alle ud. Kom så. 30 minutter.
Prøjserne gav os 30 minutter til at stå klar.
Vi marcherer ud kl. 23. De vil ikke sige hvor langt.
En halv time. Du milde.
Pak sammen. Tag jeres varmeste tøj på.
- Hvor skal vi mon hen? - Ingen anelse. De allierede må nærme sig.
Tag jeres varmeste udrustning.
Kun det mest nødvendige.
Bræk den.
Kom så.
Tag tændstikker med.
Tag kun mad med, der kan holde sig.
Prøjserne har stukket hul på dåserne.
De kan ikke holde sig.
Brænd det hele ned. Alt!
- Slip den! - Det er min!
Slip mig!
Hvordan går det?
Jeg havde foretrukket, at russerne var nået først frem.
Du overvejer vel ikke at stikke af?
Ikke i den kulde.
Ham.
Hambone. Lad hellere være med det.
Ja?
Hvem ved, hvornår vi får den slags mad igen?
Skrid.
Prøver man at flygte, bliver man skudt, så lad venligst være.
Det er russerne. De nærmer sig.
Det må være russerne.
Hold kæft, sorte udskud! Af sted! Hurtigere!
Ja, ja. Vi er på vej.
Sådan skal terrorflyvere og mordere behandles. Med magt!
Alt vel, Solomon?
Så vel, som det kan være for en jøde på aftentur i Tyskland.
TYSK LANDDISTRIKT 32 KM SYDVEST FOR STALAG LUFT III
- Bucky advarede dig... - Spar mig.
Okay.
Ja.
Så snart du ved noget, giver du mig besked, ikke?
Tak, Bill.
Ingenting. Stadig intet nyt om dem. Hverken Rosie eller besætningen.
Hvad skete der?
De styrtede ned over ingenmandsland øst for Berlin.
For pokker.
Hr. major.
Hvad laver du her?
Vi skal af sted om fem minutter. Udrustningen er låst inde.
Kom så, folkens. Fart på.
- Din skide... - Clouter.
Hvad griner du ad? Du ordnede en matrostrunte i sidste uge.
Du har aldrig fløjet over Tyskland uden faldskærm, vel?
Det ved jeg ikke, Crosby. Har du det?
Fra nu af
sørger du for, at materieludleveringen er bemandet til afgang
plus en halv time. Javel, hr. major?
- Javel, hr. major. - Javel, hr. major?
Javel, hr. major.
Godt. I hørte, hvad der blev sagt. Ryd op. Kom i sving.
VEJEN TIL MUSKAU 77 KM SYDVEST FOR STALAG LUFT III
Danke. Tak.
Væk fra vejen!
- Ud til siden. - Væk fra vejen.
- Kom så! - Hører I?
- Væk fra vejen. Nu. - Fart på.
For blod og jord!
Rejs jer op og vis vores heltemodige krigere respekt!
Heil Hitler.
Børn og gamle mænd.
Alt er tabt.
MUSKAU TEGLVÆRK
MUSKAU I TYSKLAND TEGLVÆRK MED TVANGSARBEJDERE
I skal ikke løbe.
Der er plads til alle.
Ryk tæt sammen.
Rygtet siger, at vi skal videre til en togstation ved daggry.
Siger rygtet, hvor vi skal hen?
Nej. Vi skal bare være klar ved solopgang.
Det her er ikke godt. De fører os et sted hen og dræber os, ikke?
Hvorfor flytter de os?
De har haft rig mulighed for at dræbe os.
- Aner det ikke. De er nazister. - Det skal nok gå, Solly.
Det er ikke helt gået, som vi havde troet, vel?
Ikke ligefrem. Ville du ønske, du havde gjort noget andet?
Det kan jeg ikke påstå. Hvad med dig?
Jeg planlagde ikke at blive skudt ned.
Jeg troede virkelig på, at var der kun to B-17'ere tilbage, så fløj vi to dem.
De seneste par år havde været sværere uden dig, John.
I lige måde.
Sætter vi ikke farten ned?
Ved I, hvor vi er?
NÜRNBERG HOVEDBANEGÅRD
Nürnberg. Pis! Det er fandeme Nürnberg.
- Fald til ro, Solly. - Rolig.
- Jeg er dødsens. - Det skal nok gå, Solly.
Nu er vi midt inde i deres fædreland.
STALAG XIII NÜRNBERG I TYSKLAND
Gale? Gale!
Gale Cleven.
Det må jeg nok sige.
- George. Hvordan fanden går det? - Jeg er langt væk hjemmefra.
Hold da op. Det er George Neithammer.
- John. - Den eneste, jeg har mødt,
- der ved mere om baseball end dig. - Virkelig?
- Hvem holder du med? - Yankees. Dig?
- Cubs. - Bedre held næste år.
Lad os finde jer nogle telte med gang i bål. Det er kun de færreste af dem.
Det er fint. Vi skal bare væk fra sneen.
POLEN VEJEN TIL POZNAN
Generalen siger, at han kan føre til flyvepladsen...
...ved Baranovitji.
For at flyve til Moskva.
Og derfra til England.
Han advarer om, at ruten er meget farlig.
Muligvis via Teheran.
Mod lugten.
En vogn længere fremme har tabt et hjul.
De må reparere den.
Gør det noget, at jeg strækker benene lidt?
"LIVETS DOMMER DØMMER FOR LIVET."
Vi har fundet mange af de lejre. Alle var døde og brændt, inden vi nåede frem.
Er der flere af dem?
Ja. Vores kammerater har fundet endnu større lejre end den her.
De er bygget til at dræbe en masse mennesker på én gang.
Polakker, russere. Især jøder.
Vognen er væk. Vi kan køre videre.
RUSSISK FLYVESTATION UDEN FOR POZNAN I POLEN
Jeg undersøger, hvornår det næste fly til Moskva letter.
Tak, løjtnant.
Hvor skal I hen? Skal I hjem?
Hjem? Familie?
Han siger, at hele hans familie er død. Begravet i hans landsby.
Han siger, at han selv begravede dem
sammen med de andre fra landsbyen, som tyskerne dræbte.
Tyskerne beordrede ham til at fylde graven.
Et sted dernede ligger hans kone, hans datter og hans børnebørn.
Så han tog skovlen.
For at overleve... må man træffe valg.
Hvor vil han nu tage hen?
Major, flyet til Moskva skal af sted nu.
Gå med Gud.
Hvis Gud findes, har han glemt ham.
End ikke den jord, der dækker vores knogler, vil huske os.
Major! Major, vi må se at komme af sted. Fart på.
Kom så.
STALAG XIII - NÜRNBERG I TYSKLAND 2. APRIL 1945
Hvad sagde han?
Tyskerne vil holde sig foran de allierede.
De frygter, at de nærmer sig, så vi skal på march igen.
- Vi går kl. 19. - Endnu en nattemarch?
Ja, men jeg sagde, at vi ikke vil gå mere end 20 km på en nat,
og det accepterede de.
Sig det videre.
VEJEN TIL BERCHING BAYERN I TYSKLAND
Skipper Skræk siger, at de fører os over Donau i morgen.
Vi rykker i nat eller slet ikke.
- I nat? - I nat.
Efter det kan vi ikke stikke af, Gale.
Floden er alt for bred at krydse igen.
Folk begynder at dele sig op i grupper.
Buck, en lille gruppe med mig, dig, George, Aring...
Så har vi bedre chancer.
- P-51! - Sluk alle cigaretter og fakler!
Sluk dem!
Glemnitz! Vi sagde, vi ikke skulle marchere om natten.
Vi bliver angrebet af vores egne fly.
- Vi sagde, at det ikke var sikkert! - Bucky, fald til ro.
- Det er for farligt. Det sagde vi. - John, se på mig.
Se på mig. Jeg er klar.
Vi stikker af i nat. Fald til ro, inden de pløkker dig.
Fart på! Af sted!
Bob, sig til Simoleit, at vi har gået de 20 kilometer. Vi stopper her og nu.
Javel.
Korlesky og Tiller, find et sted, vi kan sove.
Forladte bygninger, kirker, skoler. Hvad som helst.
Ifølge Jeffersons kort er der en skov nogle få kilometer mod nordvest.
Hvis vi når så langt, er vi i ret god dækning.
Der skal vi nok nå hen.
Lad os gå den vej
og udnytte forvirringen, mens vi kan.
Over muren.
Godt. Hvem går først?
Det gør jeg.
Godt, Bill. Af sted.
Godt.
- Af sted. Jeg er lige bag dig. - Godt.
Holdt!
Du må ikke skyde.
- Løb, Buck. Se at komme væk. - Holdt!
Slip den mand. Nu.
Lad ham gå.
For helvede. Krummer I et hår på hans hoved, får I en opstand.
Glemnitz.
Han er en af mine øverste officerer, og han er afgørende...
Sergent, giv din mand ordre til at slippe major Egan fri.
Nu.
Hvad gik det ud på?
George, Bill og Buck kravlede over muren.
Kan I høre det?
Det lyder som GMC'er.
De er på tilbagetog.
Svin!
Lad være.
Skyd ikke.
Forsvind!
Forsvind.
Møgunger.
Vi må væk, Buck.
Buck.
De havde sgu ikke engang patroner.
Kom så.
Der er han. Han klarede den!
- Velkommen tilbage, major! - Hej.
- Hvordan går det, drenge? - Du kom hjem, Rosie!
Han er tilbage. Major Rosenthal klarede den.
Kom så!
Hej, drenge.
- Aggie. Hvordan går det, min ven? - Du klarede den.
- Bliv nu ikke kørt over. - Skal jeg stoppe?
Nej.
Velkommen tilbage, Rosie!
Sådan, Rosie!
Rosie! Ja!
Fra Poltava fløj vi i et C-46 til Iran
og så i det samme C-46 til et sted, der hed El-Aden, som er en britisk base.
Så videre til Athen og Rom og Napoli.
Og så... Nu skal du bare høre.
Vi blev overført til Winston Churchills personlige ombyggede B-24 Liberator.
Den er god nok. Til turen tilbage til St. Mawgan's.
Hvordan har du det? Hvordan har Jean det?
Hun er gravid.
Jeg skal være far.
Laver du fis med mig?
Croz.
Croz, tillykke!
Hvor er jeg glad på jeres vegne.
Ja.
Det... Det er da godt, ikke?
- Jo. - Godt.
Er du sikker?
Ja. Det er jo...
Jeg ved ikke. Det er...
Vi dræber til højre og venstre.
Dag ud og dag ind.
Det gør noget ved en.
Det...
...forandrer en.
Og ikke på en god måde.
Rosie, nogle gange vågner jeg...
...og kan ikke kende mig selv i spejlet.
Det minder mig om et citat af Nietzsche, jeg læste på uni. Han sagde...
"Den, der kæmper mod uhyrer...
...må se til, at han ikke selv bliver et uhyre.
For hvis man stirrer ned i afgrunden...
...stirrer afgrunden også ind i en selv."
Vi er her for at kæmpe mod uhyrerne, Croz.
Ja.
Og ja...
Det har fået os til at gøre ting...
...men det blev vi nødt til.
Man har intet valg.
Det, de mennesker er i stand til...
De er selv ude om det.
Tro mig.
De er selv ude om det.
BAYERSK LANDDISTRIKT SYD FOR NÜRNBERG
Stop!
- Amerikanere! - Vi er amerikanere!
Amerikanere! Vi er amerikanske flyvere!
Hold hænderne oppe!
Vi har to. De siger, de er vores.
De ligner krigsfanger.
Kom med dem.
Slap af.
STALAG VII MOOSBURG I TYSKLAND
- Bob, find et sted, hvor de kan få ly. - Javel.
- De skal vist ikke registrere os. - Åbenbart ikke.
Kom så.
Tak for liftet, gutter.
Major. Velkommen tilbage.
- Crosby, holder de stadig på dig her? - Det kan du tro.
- Major. - Rosie.
- Godt at have dig tilbage! - Velkommen tilbage!
Lemmons.
- Mine herrer. - Godt at have Dem tilbage.
- Har du en skuldertaske? - Nej, den efterlod jeg i Stalag-suiten.
Jeg har kun det, du kan se.
Jeg må takke den øverstbefalende for at lade Hank hente mig i Paris.
Vi har fløjet flere opsamlinger de seneste uger.
Hvad går det ud på?
Hollænderne dør af sult,
så de allierede kaster tonsvis af mad ned vest og sydvest for Zuidersøen.
Der skulle være våbenhvile med tyskerne, så der er ingen antiluftskyts.
Det har de nægtet, men vi flyver sgu alligevel.
Egan ville ikke lade os sende den til dine forældre.
Han sagde: "Jeg regner med, at han kommer tilbage. Min makker er bare savnet."
Major...
...operativ kommando håber, at du vil flyve sådan en nødhjælpsmission.
Det burde være problemfrit, men man ved aldrig, hvad tyskerne finder på.
Det bliver rart at styre igen.
Så Bucky slap ikke ud med jer?
Nej, Bucky måtte blive tilbage sammen med tropperne.
Men han er okay, ikke?
Jo, har man set ham være andet?
Når alt det her er slut, Alex,
sender de os nok hjem fra Marseille eller Le Havre.
Jeg kan ikke forestille mig, det bliver fra England.
Macon, det er et P-51.
Det er yankee'erne!
Det er et P-51.
Nu kommer de!
Han kommer tilbage.
Han kommer tilbage!
Ned! Duk jer!
Ja! Kom så!
Sådan. Vi skal hjem!
Kom så!
Duk jer!
Skynd jer væk!
Gutter! Angrib tårnet!
Overgiv dig, prøjser!
Har I et flag? Hvem har flaget?
Intet flag.
- Har I et flag herinde? - Nej.
- Intet flag? - Intet.
- Har I et flag? - Jeg har det! Her.
Major!
Her.
Hjælp mig op!
- Skyd ikke. - Giv mig en god grund.
Vær nu fornuftige.
Vi skal hjem!
Frihed!
Hvordan føles det?
- Ja! - Ja! Flå det ned!
Kom så, Bucky!
Bucky! Kom så! Ja!
Ja! Riv det i stykker!
Gør det! Riv det i stykker!
Sådan, Bucky!
USA!
Hr. oberst, lejren og landsbyen er Deres.
Jeg overdrager mine folk uden våben om en halv time.
Træd af.
Oberst Clark, lad os få dem tilbage.
Ja!
Rosie.
Major.
Tyggegummi og chokoladebarer.
Og se så her. De første friske appelsiner i månedsvis. Vel årevis for hollænderne.
Lækkert.
- Major. - Major.
Croz.
- Lad os give folk noget mad. - Javel. Det lyder godt.
Jeg håber, det er i orden. Jeg sidder normalt til venstre. Faktisk altid.
Jeg ringer generalen op.
Nej, det er bare gas.
Det er en ære.
- Klar til tjekliste? - Jeg har aldrig været mere klar.
- Formular 1A? - Tjekket.
Styretøj og sæder?
Tjek.
Ken?
Hvad laver du her?
Jeg vil vædde med, at du ikke kan finde en bedre flyvemaskinist.
Desuden mente jeg, at han ville nyde rent faktisk at prøve at flyve med.
- Har du aldrig fløjet før? - Nej.
- Aldrig nogensinde? - Aldrig.
Jeg kom herover med skib i 43 og har aldrig haft en grund til at flyve.
Start etteren.
Hvordan er udsigten, Kenny?
Flot.
Det er helt specielt, ikke?
HOLLAND 1. MAJ 1945
Navigatør til pilot. Vi drejer til 090. Skift.
Pilot til navigatør. Modtaget.
Så er det nu. Vær klar, alle sammen.
Vi nærmer os Valkenburg.
I er velkomne til at bede en lille bøn om, at de ikke skyder på os.
Det ser ud til, at vi klarer den.
Tyskerne overholdt våbenhvilen.
Fornuftige prøjsere.
Se der.
Man kan se dem.
Du kaster, når du synes, Doug.
Modtaget, major.
Luge til bomberummet åbnes.
Kasser kastet.
Sådan. Vi klarede det.
Se der.
"Tak, yankee'er."
TUSIND TAK YANKEE'ER
Se bare.
Tårn, her er Chowhound 1. Anmoder om vejledning til landing. Skift.
Chowhound 1, I har tilladelse til indflyvning.
Landingsbane 281 med 1900 km/t.
Vinden kommer fra 300 med seks sekundmeter.
Højdemåler: 29,96. Skift.
Tårn, gentag signal. Skift.
Du hørte mig sgu godt, Gale.
Det var satans.
Se, hvem det er.
En sten i skoen.
Jeg er tilbage.
Hvordan var det at flyve igen?
- Det føltes godt. - Se, hvem der er tilbage.
- Harry. - John Egan.
- Hvordan går det? - Godt.
- Godt at se dig. - I lige måde.
- Du kaster vel ikke stadig op? - Godt at have dig tilbage.
Rosie. En fornøjelse. Hvordan har du det?
Vi fløj flere nødhjælpsture i krigens sidste dage.
Og så en dag...
I går morges kl. 2.41
i general Eisenhowers hovedkvarter...
...var det slut.
...underskrev general Jodl...
...som repræsentant for den tyske overkommando...
...og for storadmiral Dönitz,
den udpegede leder af den tyske stat...
...en erklæring om betingelsesløs overgivelse
for alle tyske tropper i Europa til lands, til vands og i luften...
...til de allieredes ekspeditionskorps...
...og på samme tid til Sovjets overkommando.
Kamphandlingerne ophører officielt et minut efter midnat i nat,
tirsdag den 8. maj.
Men med henblik på at redde liv begyndte våbenhvilen i går
og blev annonceret hele vejen langs fronten og på vores kære Kanaløer.
- Kom her! Giv hende... - En til, tak!
Drik ud, gutter. Vi skal hjem.
Fyr den af!
Ja! Vi skal hjem!
Vi gjorde det, gutter!
Ja!
Luk den, drenge.
Kom så.
Først føltes det uvirkeligt, umuligt, ufatteligt.
Og siden uundgåeligt.
Vi skulle hjem.
Dit lift venter, major.
Os alle sammen.
Jeg skulle hjem til min kone.
Tak, makker.
Og min søn.
Et nyt liv.
- Du har bare at vise dig på Minton's. - Jeg skal nok komme.
Tag den lille fyr med.
Skal jeg tage min nyfødte søn med på jazzklub?
Det er aldrig for tidligt.
Du bliver alletiders far, Croz.
Tror du?
Det ved jeg.
De vandt!
Hej.
Så er det nu.
- Det er det. - Er du klar til at tage hjem?
Er du klar til at møde Marge?
Det tror jeg gerne.
Formular 1A?
Tjekket.
Styretøj og sæder?
- Tjek. - Brændstofventiler og -kontakter?
Lukkede.
Vi efterlader mange gode mænd.
Tapre mænd.
Ja. Mellemkølerne er kolde.
Landingsstel op.
Af og til må verden konfrontere sig selv
og svare på, hvad vi er, ved at vise, hvem vi er.
Jeg skulle hjem. Det ønskede jeg bare, at flere af os skulle.
Vi kommer til at savne jer!
Farvel for nu! Farvel!
- Godt. - Godt. Så er det nu.
115.
130.
145.
Så er vi af sted.
Landingsstel op.
Opstigningsfart.
forlod luftvåbenet i 1945 som oberstløjtnant
og vendte hjem til Jean og deres søn, Steve.
Han fik en ph.d. i litteratur fra Stanford University i 1953.
Efter at have undervist på University of Iowa i flere år
flyttede han og Jean til Massachusetts med deres fire børn.
Crosby underviste på Boston og Harvard University i over 30 år.
Harry og Jean var ledere af forældrerådet på alle de skoler, deres børn gik på.
Harry Crosbys erindringer om oplevelserne under Anden Verdenskrig
blev udgivet i 1993. Harry gik bort som 91-årig i 2010.
forblev i aktiv tjeneste i luftvåbenet
indtil december 1947, hvor han overgik til reserven.
Samme år flyttede han tilbage til Detroit sammen med sin kone, Adella,
og blev naturfagslærer.
Han underviste i Detroits kommunale skolevæsen i over 30 år.
Jefferson trak sig tilbage fra luftvåbenets reserve som oberstløjtnant.
Han var stiftende medlem
af både Detroits og den landsdækkende afdeling af Tuskegee Airmen.
Alexander Jefferson gik bort i juni 2022. Han blev 100 år.
blev forfremmet til kaptajn efter befrielsen fra Moosburg.
Han forlod luftvåbenet i december 1945.
Macon oprettede en flyveskole i Birmingham i Alabama.
Efter at være blevet kandidat i matematik fra Indiana University
vendte han hjem til Alabama for at arbejde på Miles College.
I 1955 flyttede Macon op til sin ven Alexander Jefferson i Detroit
og påbegyndte en karriere som folkeskolelærer.
Macon og Jefferson forblev venner til Macons død som 86-årig i 2007.
Kaptajn Richard Macon er begravet på Arlington National Cemetery.
blev oplært som B-29-pilot i Stillehavet, da Japan kapitulerede i august 1945.
Efter krigen hjalp han med at retsforfølge nazister ved Nürnbergprocessen.
Han afhørte ledende skikkelser fra den tyske overkommando,
deriblandt feltmarskal Hermann Göring, lederen af Luftwaffe.
På vej til Nürnberg mødte Rosie Phillis Heller, der også var anklager.
Mindre end to uger senere blev de gift. De fik tre børn.
Robert Rosenthal blev hædret med to Silver Stars,
to Distinguished Flying Crosses, to Purple Hearts,
et britisk Distinguished Flying Cross og det franske Croix de Guerre.
De 52 missioner, han fløj under krigen,
var det højeste antal for nogen i den 100. bombergruppe.
Rosie døde i 2007. Han blev 89 år.
forblev i luftvåbenet og gjorde tjeneste i både Koreakrigen og Vietnamkrigen.
Han trak sig tilbage som oberst.
Cleven tog en mastergrad på Harvard og fik en ph.d. på Georgetown University.
Buck giftede sig med Marjorie Spencer under en måned efter hjemkomsten
til USA efter krigen. John Egan var hans forlover.
Marge døde pludseligt i 1953. Hun havde været gift med Gale i otte år.
Hendes billede stod stadig fremme 53 år senere, da han gik bort i en alder af 87.
forblev i luftvåbenet efter krigen.
Efter hjemkomsten stødte han på en bekendt fra gymnasiet, Josephine Pitz,
der stadig var i uniform som kvindelig servicepilot.
Få måneder senere blev de gift.
Oberst Egan fløj skarpe missioner under Koreakrigen.
Senere blev han flyvevåbenets operative leder for hele Stillehavsområdet.
Han arbejdede i Pentagon, da han døde af et hjerteanfald i 1961.
Han blev 45 år. Josephine gik bort i 2006.
De er begravet sammen på Arlington National Cemetery.
Tekster af: Eskil Hein