3 בפברואר 1945 -
בשבועות הראשונים של 1945
סגרנו על הרייך השלישי מכל הכיוונים.
במערב בעלות הברית הסתערו אל תוך גרמניה.
השמיים מעל ברלין -
במזרח הרוסים התקרבו לנהר אודר.
בשמיים לא היו לחטיבת האוויר השמינית מתחרים.
היינו שליטי האוויר האמיתיים.
טייס מפקד לזנב, אנחנו מתקרבים למטרה.
איך זה נראה מאחור?
נראה טוב, מייג'ור. הכול מוכן.
רות. בוא נטיל.
המטוס שלך, ג'ין.
רות, מייג'ור.
דלתות הטלה נפתחות. דקה להטלה.
- נפגענו? - מנועים מצד ימין בסדר.
אבל דאג, בוא לראות את זה.
כמה מכלים נפגעו.
כן, המפקד. אני בדרך.
מייג'ור, יש לנו נזק כאן.
מכלי חמצן נוספים דולפים. יש לנו רק שישה חלופיים.
רות, פקח על זה עין, דאג.
טילים בדרך!
מנוע מספר אחת עולה באש. מכבה אותו.
עוצר את זרימת הדלק והשמן למנוע מספר אחת. איך זה נראה?
- זהו זה. האש כבתה. היא כבתה. - טוב.
מתקרבים למטרה. חמש שניות להטלת פצצות.
אני מטיל.
נראה טוב, לוק. נראה שאנחנו...
טייס לצוות, מה הנזק? דווחו.
ג'ין, לוק, דווחו.
לחץ השמן יורד במנועים שתיים וארבע. מנוע שלוש עולה באש.
אנחנו נאבד את המטוס. אנחנו נאבד את המטוס.
שיט.
מפקד מוביל לסגן מפקד, השליטה במטוס בידיכם.
אני חוזר, השליטה במטוס בידיכם.
רות, אנחנו תופסים שליטה.
- אקח את המטוס, בסדר? - רות.
אנסה להביא אותנו אל מעבר לגבול הכוחות הרוסיים, שם נהיה בטוחים.
כן, המפקד. המטוס בידיך, רוזי.
קדימה. קדימה. תחזיק מעמד רק עוד קצת.
אנחנו מאבדים מהירות. שננטוש?
עוד לא. לא מעל ברלין.
קדימה, קדימה, עוד קצת.
מייג'ור, כנף שמאל מרוסקת.
כמעט הגענו.
זהו זה. המטוס נתקע. הוא נתקע.
נטשו את המטוס. תפעיל את האזעקה ובוא נצא לדרך.
נוכל לחצות את הנהר מכאן.
אנסה לשמור אותו ישר כמה שאוכל.
- מהר. עשן נכנס למטוס. - כן, המפקד.
קדימה.
- קדימה, קדימה. צא. צא. - אתה מסתדר?
קדימה.
ג'ין!
ממזרח לנהר אודר, בין הכוחות הגרמניים לרוסיים -
לא! לא, אני אמריקני.
אמריקנסקי. רוזוולט. סטלין. קוקה-קולה.
רוזוולט.
מבוסס על ספר מאת דונלד ל' מילר -
חלק תשיעי -
לעזאזל. השעה 23:00. יש לנו עוד 30 דקות? פחות.
קדימה! מהר!
בעוד חצי שעה עלינו להיות בשער. אנחנו יוצאים לצעדה.
- תגיד לבחורים. קדימה, קדימה. - כן, המפקד.
קומו כולם, קדימה. 30 דקות.
הגרמנים נתנו לנו 30 דקות להגיע לשער הראשי.
בשעה 23:00 יוצאים לדרך. הם לא אומרים כמה רחוק וכמה זמן נלך.
שלושים דקות. אלוהים.
בסדר. תארזו. בואו נזוז. תלבשו את הבגדים הכי חמים שיש לכם.
לאן נלך לדעתך?
אני לא יודע. נראה שבעלות הברית קרובות.
קחו את הבגדים הכי חמים שלכם.
רק דברים הכרחיים.
פשוט שבור את זה.
קדימה.
תביאו גפרורים.
קחו רק מזון שיחזיק מעמד.
הגרמנים כבר עשו חורים בקופסאות השימורים.
הן לא יחזיקו מעמד.
שרפו הכול! הכול!
- תוריד מזה את הידיים! - זה שלי!
עזוב אותי!
מה שלומך?
הייתי מעדיף שהרוסים יגיעו הנה.
אתה לא שוקל לברוח, נכון?
לא במקפיא הזה.
האם.
המבון. לא הייתי עושה את זה במקומך.
כן?
מי יודע מתי נקבל מזון כזה שוב.
לך תזדיין.
כל מי שינסה להימלט, נירה בו. אל תנסו בבקשה.
אלה הרוסים. הם קרובים.
אלה ודאי הרוסים.
סתמו את הפה, שחורים מלוכלכים! צעדו! מהר יותר! מהר יותר!
בסדר, אנחנו הולכים. אנחנו הולכים.
כך נוהגים בטייסי טרור רצחניים.
בכוח!
אתה בסדר, סולומון?
כמה בסדר שיהודי שיוצא לטיול לילה בגרמניה יכול להיות.
אזור כפרי בגרמניה -
30 ק"מ דרום-מזרח לסטאלג לופט שלוש -
- באקי הזהיר אותך לא... - פאקינג אל תגיד את זה.
בסדר.
כן.
טוב, ברגע שתדע משהו, תודיע לי, בסדר?
תודה, ביל.
שום דבר. עוד אין חדשות על אף אחד מהם. רוזי או הצוות.
אז מה הסיפור?
המטוס התרסק בשטח פתוח ממזרח לברלין.
אלוהים אדירים.
מייג'ור, המפקד.
מה לעזאזל אתה עושה כאן, בן?
שעת היציאה היא בעוד חמש דקות וחדר הציוד נעול.
בואו נזוז, אנשים. קדימה. מהר.
- פאקינג... - היי, קלאוטר.
מה אתה צוחק? אתה אכלת אותה בשבוע שעבר.
אני מניח שלא טסת מעל גרמניה בלי מצנח מעולם.
אני לא יודע, קרוסבי, אתה כן?
עכשיו, החל ברגע זה,
אתה תוודא שצריף הציוד יהיה פתוח ומאויש עד היציאה לדרך
ו-30 דקות לאחר מכן. כן, מייג'ור?
- כן, מייג'ור. - כן, מייג'ור?
כן, מייג'ור.
בסדר. שמעתם אותו. סדרו כאן. בואו נלך.
הדרך למוסקאו -
77 ק"מ דרום-מזרח לסטאלג לופט שלוש -
דנקה. תודה.
רדו מהכביש!
- הצידה. - רדו מהכביש!
- זוזו! - שמעתם אותי?
- רדו מהכביש! - קדימה.
למען דם ואדמה!
עמדו והפגינו כבוד ללוחמים הגיבורים שלנו!
הייל היטלר.
ילדים וזקנים.
הכול אבוד.
מפעל מוסקאו -
מוסקאו, גרמניה מחנה עבודה במפעל לייצור לבנים -
אל תרוצו, אל תרוצו.
היי, יש מספיק מקום לכולם.
קדימה, התקרבו, התקרבו.
השמועה אומרת שנצא לתחנת רכבת על הבוקר.
השמועה יודעת לאן אנחנו הולכים?
לא. רק שעלינו להיות מוכנים עם שחר.
זה לא טוב. הם ייקחו אותנו לאנשהו ויהרגו אותנו, מה?
למה להעביר אותנו?
היו להם הזדמנויות רבות אילו רצו להרוג אותנו באמת.
- אני לא יודע. הם נאצים. - יהיה בסדר, סולי.
דברים לא בדיוק התפתחו כמו שציפינו, מה?
לא בדיוק. אתה מצטער שלא פעלת אחרת?
אני לא יכול לטעון שהייתי פועל אחרת. ואתה?
לא התכוונתי שיירטו אותי.
באמת האמנתי שאילו יישארו רק שני מטוסי בי-17,
אתה ואני נהיה בהם.
השנים האחרונות היו קשות הרבה יותר בלעדיך, ג'ון.
כנ"ל.
אנחנו מאטים, מה?
יש לכם מושג איפה אנחנו?
נירנברג, תחנה מרכזית -
נירנברג. שיט! זו נירנברג. אנחנו בפאקינג נירנברג.
- תירגע, סולי. - תירגע.
- אני מת. - זה בסדר, סולי.
אנחנו בלב ארץ האבות שלהם, בחורים.
סטאלג שמונה נירנברג, גרמניה -
גייל? גייל!
גייל קליבן.
אלוהים אדירים. איזה קטע.
ג'ורג'. מה שלומך לעזאזל?
אנחנו רחוקים מאוד מהבית.
אלוהים אדירים. היי, זה ג'ורג' ניתהאמר.
- ג'ון. - הבחור היחיד שפגשתי בחיי
- שיודע על בייסבול יותר ממך. - באמת?
- מה הקבוצה שלך? - יאנקיז. ואתה?
- קאבס. - תמיד יש את השנה הבאה.
אנסה למצוא לכם אוהלים שיש בהם מדורה.
אני מזהיר אתכם, ברובם אין.
זה בסדר. אסתפק במחסה מהשלג.
פולין הדרך לפוזנן -
הגנרל אמר שהוא יכול לקחת לשדה התעופה...
בברנוביץ,
לטיסה למוסקבה.
משם לאנגליה.
הוא מזהיר אותך שהדרך תהיה מסוכנת מאוד.
ייתכן שדרך טהרן.
בשביל הריח.
יש שם עגלה שאיבדה גלגל.
הם צריכים לתקן אותה.
אני יכול למתוח את הרגליים?
ז'אביקובו -
"שופט החיים ישפוט לחיים" -
מצאנו מחנות רבים כאלה.
כולם היו מתים ושרופים לפני שהגענו.
יש... יש עוד כאלה?
כן. הקומרדים שלנו מצאו מחנות גדולים עוד יותר.
הם נבנו כדי להרוג אנשים. אנשים רבים בבת אחת.
פולנים, רוסים. בעיקר יהודים.
העגלה פונתה. אפשר להמשיך.
בסיס חיל האוויר ליד פוזנן, פולין -
הישאר כאן, מייג'ור, אברר מתי ממריאה הטיסה הבאה למוסקבה.
תודה, לוטננט.
לאן אתם הולכים? אתם הולכים הביתה?
הביתה? משפחה?
הוא אומר שכל המשפחה שלו מתה, קבורה בכפר שלו.
הוא אומר שהוא קבר אותם בעצמו
עם בני הכפר האחרים שהגרמנים הרגו.
הגרמנים הורו לו למלא את התעלה.
בתוכה היו אשתו, בתו, הנכדים שלו.
אז הוא לקח את את החפירה.
כדי לחיות... אדם צריך לקבל החלטות.
לאן הוא ילך עכשיו?
מייג'ור, החלה העלייה למטוס למוסקבה.
אלוהים יהא איתך.
הוא אומר שאם אלוהים קיים, הוא שכח אותו.
אפילו העפר שמכסה את עצמותינו לא יזכור אותנו.
מייג'ור! מייג'ור, אנחנו חייבים ללכת. בוא, מהר.
בוא נזוז.
סטאלג שמונה נירנברג, גרמניה -
2 באפריל 1945 -
מה הוא אמר?
הגרמנים רוצים להקדים את בעלות הברית.
הם חוששים שהן מתקרבות שוב, אז נצא לצעידה נוספת.
נצא בשעה 19:00.
צעידת לילה נוספת?
כן, אבל אמרתי להם שלא נלך יותר מ-20 ק"מ בלילה
והם הסכימו.
הפיצו את השמועה.
הדרך לברכינג, בוואריה, גרמניה -
פופאי אומר שנחצה את הדנובה מחר.
עלינו לפעול הלילה או שלא נפעל בכלל.
- הלילה? - הלילה.
לא נצליח לברוח מאוחר יותר, גייל.
הנהר רחב מדי ולא נצליח לחזור לצד הזה.
שמעו, בחורים מתחילים להתפצל לקבוצות.
באק, אם נהיה קבוצה קטנה... אני, אתה, ג'ורג', ארינג...
יהיה לנו סיכוי טוב יותר לפעול בלי שיבחינו בנו.
- זה מטוס פי-51! - סיגריות ולפידים, כבו הכול!
כבו הכול!
גלמניץ! אמרנו לך שעלינו להפסיק לצעוד בלילות!
המטוסים שלנו תוקפים אותנו לעזאזל!
- זה לא בטוח! אמרנו לך שזה לא בטוח! - באקי, תירגע!
- זה לא בטוח לעזאזל. אמרנו לך. - ג'ון, תביט בי. תביט בי.
תביט בי. אני בעניין.
נברח הלילה.
תירגע לפני שיירו לך בראש.
זוזו! צעדו, צעדו!
בוב, תגיד לסימולייט שכבר הלכנו 20 ק"מ.
אנחנו עוצרים כאן ועכשיו.
כן, אדוני.
קורלסקי, טילר, אני רוצה שתחפשו מקומות מגורים.
בניינים נטושים, כנסיות, בתי ספר. כל מה שתמצאו.
לפי המפה של ג'פרסון, יש יער כמה קילומטרים צפונית מזרחית מכאן.
אם נצליח להגיע אליו, נוכל להסתתר בו.
אנחנו נגיע לשם.
אני אומר שנפנה לכיוון ההוא
וננצל את הבלבול כל עוד זה אפשרי.
מעבר לחומה הזו.
בסדר, מי ילך ראשון?
אני אלך.
בסדר, ביל. לך.
בסדר.
- צא לדרך. אני אבוא אחריך. - בסדר.
עצור! עצור!
היי, אל תירה.
- לך, באק. הסתלק מכאן. - עצור!
שחררו את האיש הזה. מיד!
שחררו אותו.
לעזאזל. אם תיגעו בשערה משערות ראשו, תהיה כאן התפרעות.
גלמניץ!
זה אחד הקצינים הבכירים שלי. יש לו משמעות חיונית...
סרג'נט, הורה לאנשים שלך לשחרר את מייג'ור איגן.
מיד.
מה זה היה אמור להביע?
ג'ורג', ביל ובאק עברו את החומה הזו.
שמעתם את זה?
זה נשמע כמו רכבי ג'י-אם-סי.
נראה שהם נסוגים.
חזיר!
בבקשה.
לך!
קדימה.
פאקינג ילדים.
אנחנו חייבים להסתלק מכאן, באק.
באק.
לא היו להם קליעים בכלל, לעזאזל.
קדימה.
הנה הוא. הוא הגיע!
ברוך שובך, מייג'ור!
היי.
- איך הולך, בחורים? - חזרת, רוזי!
הוא חזר. מייג'ור רוזנטל הגיע.
קדימה!
היי, בחורים.
- אגי, מה שלומך, ידידי? - שרדת.
- היי, אל תידרס. - רוצה שאעצור?
לא, לא.
ברוך שובך, רוזי!
גדול, רוזי!
רוזי! כן!
ואז מפולטבה טסנו בסי-46 לאיראן,
ואז...
באותו סי-46 למקום ששמו עדן. זה בסיס בריטי...
ואז לאתונה ומשם לרומא ולנפולי.
ואז, שמע את זה,
העבירו אותנו למטוס הבי-24 האישי של וינסטון צ'רצ'יל...
אני לא צוחק,
לטיסה חזרה לסנט מוגן.
מה שלומך?
מה שלום ג'ין?
היא בהיריון.
אני אהיה אב.
אתה מתלוצץ?
קרוז.
קרוז, ברכותיי!
בחיי, אני שמח מאוד למענכם.
כן. כן.
זה... זה דבר טוב, נכון?
- כן. - בסדר.
אתה בטוח?
כן. אתה יודע, זה...
אני לא יודע, זה...
אתה יודע, אנחנו הורגים המון,
אתה יודע, יום אחר יום...
זה משפיע עליך.
זה...
משנה אותך...
לא לטובה.
שמע, רוזי, לפעמים אני מתעורר...
ואני לא מזהה את עצמי בראי.
זה מזכיר לי ציטוט שקראתי בקולג', של ניטשה.
הוא אמר...
"מי שנלחם במפלצות...
צריך להיזהר שלא להיהפך למפלצת בעצמו.
כי אם אתה בוהה בתהום...
התהום משיבה לך מבט."
אנחנו כאן כדי להילחם במפלצות, קרוז.
כן.
וכן...
כן, זה אילץ אותנו לעשות דברים קשים...
אבל היינו חייבים.
לא הייתה ברירה.
הדברים שהאנשים האלה מסוגלים לעשות...
לא, זה הגיע להם.
תאמין לי.
זה הגיע להם.
אזור כפרי בבוואריה מדרום לנירנברג -
עצרו!
- היי! אמריקנים! - אנחנו אמריקנים!
אמריקנים! אנחנו טייסים אמריקנים!
תשאירו את הידיים למעלה!
מצאנו שניים. הם טוענים שהם שלנו.
הם נראים כמו שבויים.
בסדר. תביא אותם לכאן.
בסדר. עמדו נוח.
סטאלג שבע מוסברג, גרמניה -
בוב, תמצא להם מחסה מהקור.
כן, המפקד.
נראה שלא יערכו לנו תהליך קליטה.
לא נראה כך.
בואו נזוז.
"מייק" -
תודה על הטרמפ, חברים.
מייג'ור. ברוך שובך.
קרוסבי, אתה עדיין בחור הזה?
בהחלט.
- מייג'ור. - רוזי.
- טוב שחזרת, המפקד. - מייג'ור, ברוך שובך!
למונס.
- רבותיי. - טוב שחזרת.
יש לך תיק, מייג'ור?
לא, השארתי אותו בסוויטה בסטאלג.
מה שאתה רואה זה מה שיש לי.
אני צריך להודות למפקד הבסיס על שאפשר להאנק לאסוף אותי בפריז.
יצאנו לכמה משימות משא בשבועות האחרונים.
מה זה?
ההולנדים גוועים למוות
אז בעלות הברית מצניחות המון אוכל מערבית ודרום מערבית לזאודרזי.
אמורה להיות שביתת אש עם הגרמנים,
אז לא אמורים להיות ירי גרמני וטילי נ"ט.
עד כה הם סירבו, אבל אנחנו טסים בכל זאת.
מייג'ור גייל ו' קליבן 0-399782 -
איגן לא הרשה לנו לשלוח לכם את זה.
הוא כל הזמן אמר, "הוא יחזור" ו...
"החבר שלי רק נעדר".
אז מייג'ור,
מחלקת מבצעים קיוותה שתסכים לטוס
בטיסת הרחמים שסיפרתי לך עליה.
זה אמור להיות פשוט מאוד,
אבל אין לדעת מה הגרמנים יעשו.
יהיה נחמד לשבת מאחורי ההגה שוב.
אז באקי לא הצליח לברוח איתך.
לא. באקי נאלץ... להישאר מאחור עם האחרים.
אבל הוא בסדר, נכון?
כן, ראית אותו פעם לא בסדר?
אני מניח שכשכל זה ייגמר, אלכס,
ישלחו אותנו הביתה דרך מרסיי או לה האבר.
לא נראה לי שישלחו אותנו מאנגליה פשוט.
היי, היי!
מייקון, זה פי-51.
אלה היאנקים!
זה פי-51.
הם מגיעים!
הוא חוזר.
הוא חוזר!
התכופפו!
כן! קדימה!
בסדר, אנחנו חוזרים הביתה!
קדימה!
שכבו על הרצפה!
זוזו! פנו את הדרך!
חברים! חסלו את המגדל!
תיכנע, גרמני!
היי, חברים, יש לכם דגל? אצל מי הדגל?
אין דגל, המפקד.
- יש לכם דגל כאן? - אין דגל, המפקד!
- דגל! אין דגלים בכלל? - אין דגל.
- אין דגל בכלל? - תביא את הדגל!
- היי, יש לכם דגל? - הוא אצלי! קח.
מייג'ור!
הנה הוא.
עזור לי לעלות! עזור לי לעלות!
- אל תירה. - תן לי סיבה אחת.
תהיה הגיוני.
אנחנו חוזרים הביתה!
חופש!
איך התחושה?
- כן! - כן! תוריד את הדבר הזה!
קדימה, באקי!
באקי! קדימה, כן!
כן! קרעו אותו!
כן! עשו את זה! קרעו אותו!
גדול, באקי!
ארצות הברית!
קולונל, המחנה והכפר שלכם.
אמסור לידיכם את אנשיי ללא נשק בעוד 30 דקות.
משוחרר.
קולונל קלארק, בוא נחזיר אותם הביתה.
כן!
רוזי.
מייג'ור.
מסטיק, שוקולד,
והיי, תראה את זה.
התפוזים הטריים הראשונים שראינו כבר חודשים. ההולנדים בטח לא ראו כאלה כבר שנים.
נחמד.
- מייג'ור. - מייג'ור.
קרוז.
בוא נלך להאכיל אנשים.
כן, המפקד. נשמע טוב.
אני מקווה שלא אכפת לך, אבל לרוב אני יושב במושב השמאלי.
בעצם תמיד.
אתקשר לגנרל.
לא, אני סתם מתלוצץ.
לכבוד הוא לי.
מוכן לבדיקת טרום טיסה?
מעולם לא הייתי מוכן יותר.
טופס 1-א'?
יש.
הגאים ומושבים?
יש.
קן?
מה לעזאזל אתה עושה כאן?
אני שם 100 דולר שלא תמצא טכנאי מטוסים טוב יותר.
חוץ מזה,
חשבתי שהוא ייהנה לטוס במטוס כזה פעם.
- לא טסת במטוס מעולם? - לא, המפקד.
- מעולם לא? - מעולם לא.
שטתי בספינה לכאן ב-1943 ואז פשוט לא הייתה לי סיבה לטוס.
מניע את מנוע אחת.
איך הנוף, קני?
יפהפה.
זה משהו, מה?
הולנד 1 במאי 1945 -
נווט לטייס, פנה ל-090, עבור.
טייס לנווט, רות.
הנה זה בא.
היכונו, כולם.
מתקרבים לוולקנבורג.
תרגישו חופשיים להתפלל שהם לא יתחילו לירות עלינו
אם מתחשק לכם.
נראה שהכול בסדר, בחורים.
הגרמנים החליטו לכבד את שביתת הנשק.
גרמנים חכמים.
היי, תראו את זה.
רואים אותם.
הטל מתי שנראה לך, דאג.
רות, מייג'ור.
דלתות הטלה נפתחות.
אני מטיל.
בבקשה. עשינו את זה.
היי, תראו, תראו.
"תודה, יאנקים".
המון תודה, יאנקים -
תראו את זה.
מגדל פיקוח, כאן צ'אוהאונד אחת, מבקש הוראות נחיתה, עבור.
צ'אוהאונד אחת, יש לך אישור לגישה.
מסלול 281 במהירות 1,900 קמ"ש.
הרוח מכיוון 300 במהירות 22 קמ"ש.
מד גובה, אטמוספירה אחת. עבור.
מגדל פיקוח, חזור בבקשה. עבור.
שמעת אותי בפעם הראשונה, גייל.
איזה קטע.
תראו מי זה.
הקוץ בתחת שלי.
חזרתי.
איך היה להיות בשמיים שוב?
תחושה טובה.
תראו מי חזר.
- הארי. - ג'ון איגן.
- מה שלומך? - טוב מאוד, המפקד.
- טוב לפגוש אותך. - גם אותך.
- אתה עדיין מקיא שם? - לא.
- טוב שחזרת. - קני, מה שלומך?
רוזי, תענוג גדול. טוב לפגוש אותך. מה שלומך?
ערכנו כמה טיסות אספקה בימים האחרונים של המלחמה.
ואז, יום אחד...
אתמול לפנות בוקר בשעה 02:41
במפקדה של הגנרל אייזנהאואר...
זה נגמר.
גנרל יודל,
נציג הפיקוד העליון הגרמני,
וגרנד אדמירל דניץ,
הממונה לראש המדינה הגרמנית,
חתמו על כניעה ללא תנאי
של כל כוחות היבשה, הים והאוויר הגרמניים באירופה
לכוחות בעלות הברית
וגם לפיקוד העליון הסובייטי.
הקרבות יסתיימו רשמית דקה אחרי חצות הלילה
ביום שלישי, 8 במאי.
אבל כדי להציל חיים הפסקת האש החלה אתמול
והוא תישמר בכל החזיתות ובאיי התעלה היקרים שלנו.
- כן. היי, בוא הנה! - עוד אחת, בבקשה!
שתו, חברים. אנחנו הולכים הביתה.
תדליק!
כן! חוזרים הביתה, בייבי!
עשינו את זה, חברים!
כן!
סגרו את זה, בחורים.
קדימה.
בהתחלה הרגשנו שזה לא אמיתי,
בלתי אפשרי, בל יתואר.
ואז בלתי נמנע.
היינו בדרך הביתה.
הרכב שלך מחכה לך, מייג'ור.
כולנו.
לי חיכתה אישה.
תודה, חבר.
בן.
חיכו לי חיים שעליי להתחיל.
חסר לך שלא אפגוש אותך במינטונ'ס כשאחזור.
אני אהיה שם.
תוכל להביא את הקטנטן.
אתה רוצה שאביא את בני העולל למועדון ג'ז?
היי, אף פעם לא מוקדם מדי.
אתה תהיה אב מעולה, קרוז.
אתה חושב?
אני יודע.
100 אחוז -
הם ניצחו!
היי.
זהו זה.
אתה מוכן לחזור הביתה?
אתה מוכן לפגוש את מארג'?
אני בטוח.
טופס 1-א'?
יש.
הגאים ומושבים?
- יש. - שסתומים ומתגים של העברת דלק?
כבויים.
אנחנו מותירים אנשים טובים רבים מאחור.
אנשים אמיצים רבים.
כן.
נוזלי הקירור קרים.
הרם גלגלים.
מדי פעם העולם צריך להתעמת עם עצמו,
להגיד מה אנחנו ועם מי אנחנו.
הייתי בדרך הביתה.
רק רציתי שעוד רבים מאיתנו יהיו בדרך חזרה.
נתגעגע אליכם. ביי-ביי!
ביי בינתיים! ביי-ביי!
- בסדר. - בסדר. זהו זה.
מאה וחמש עשרה.
מאה ושלושים.
מאה ארבעים וחמש.
הנה זה בא.
הרם גלגלים.
כוח טיפוס.
הארי קרוסבי -
פרש מחיל האוויר ב-1945, בדרגת לוטננט קולונל -
וחזר אל ג'ין ואל בנם סטיב. -
סיים דוקטורט בספרות באוניברסיטת סטנפורד ב-1953. -
אחרי שלימד באוניברסיטת אייווה במשך כמה שנים, -
הוא וג'ין עברו למסצ'וסטס עם ארבעת ילדיהם. -
קרוסבי לימד באוניברסיטאות בוסטון והרווארד -
יותר מ-30 שנה. -
הארי וג'ין עמדו בראש ועד ההורים -
בכל בית ספר שילדיהם למדו בו. -
ספר הזיכרונות של הארי קרוסבי על חוויותיו במלחמת העולם השנייה -
פורסם ב-1993. הארי היה בן 91 במותו ב-2010. -
אלכסנדר ג'פרסון -
נותר בשירות פעיל בחיל האוויר -
עד דצמבר 1947 ואז הצטרף לכוחות מילואים. -
באותה שנה עבר לדטרויט עם אשתו, אדלה -
ונעשה מורה למדעים. -
הוא לימד במערכת החינוך הציבורית בדטרויט במשך יותר מ-30 שנה. -
ג'פרסון פרש מכוח המילואים של חיל האוויר -
כלוטננט קולונל. -
הוא היה אחד המייסדים -
של שני הסניפים הלאומיים של טייסי טסקיגי בדטרויט. -
אלכסנדר ג'פרסון נפטר ביוני 2022. -
הוא היה בן 100 במותו. -
ריצ'רד מייקון -
קודם לדרגת קפטן אחרי ששוחרר ממוסברג. -
הוא עזב את חיל האוויר בדצמבר 1945. -
מייקון הקים בית ספר לטיס כשחזר לברמינגהאם, אלבמה. -
אחרי שעשה תואר שני במתמטיקה באוניברסיטת אינדיאנה, -
הוא חזר לאלבמה ועבד בקולג' מיילס. -
ב-1955 הצטרף מייקון לידידו אלכסנדר ג'פרסון בדטרויט -
והחל קריירה כמורה בבית ספר ציבורי. -
ריצ'רד מייקון ואלכסנדר ג'פרסון -
נותרו חברים עד מותו של מייקון ב-2007 בגיל 86. -
קפטן (במיל') ריצ'רד מייקון נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. -
רוברט "רוזי" רוזנטל -
היה בהכשרה להטסת מטוס בי-29 מעל האוקיינוס השקט -
כשהיפנים נכנעו באוגוסט 1945. -
אחרי המלחמה -
רוזי עזר לתבוע פושעי מלחמה נאצים במשפטי נירנברג. -
הוא חקר דמויות מפתח בפיקוד העליון הגרמני -
ביניהם פילדמרשל הרמן גרינג, ראש הלופטוואפה. -
בדרכו לנירנברג -
רוזי פגש את פיליס הלר, תובעת עמיתה. -
הם התחתנו שבועיים מאוחר יותר. -
נולדו להם שלושה ילדים. -
כהוקרה על שירותו קיבל רוברט רוזנטל שני כוכבי כסף, -
שני עיטורי הצלב המעופף, שני לבבות סגולים, -
צלב מעופף בריטי וקרואה דה גר מצרפת. -
52 הטיסות שביצע במלחמה -
הן המספר הגבוה ביותר של טיסות בכל טייסת ההפצצה ה-100. -
רוזי מת ב-2007. הוא היה בן 89. -
גייל "באק" קליבן -
נותר בחייל האויר ושירת במלחמות קוריאה ווייטנאם. -
הוא פרש בדרגת קולונל. -
קליבן עשה תואר שני ודוקטורט באוניברסיטת ג'ורג'טאון. -
באק נשא לאישה את מרג'ורי ספנסר חודשים אחרי שחזר -
לארצות הברית אחרי המלחמה. ג'ון איגן היה השושבין שלו. -
מארג' מתה במפתיע ב-1953. -
היא הייתה נשואה לגייל שמונה שנים. -
הוא החזיק תמונה שלה על האח 53 שנים מאוחר יותר -
כשנפטר בגיל 87 -
ג'ון "באקי" איגן -
נותר בחיל האוויר אחרי המלחמה. -
בערב שאחרי היום שבו שב למניטווק -
הוא פגש מכרה מהתיכון, ג'וזפין פיץ, -
שהייתה גם היא במדים כטייסת בחייל האוויר הנשי. -
הם נישאו כמה חודשים מאוחר יותר. -
קולונל איגן ביצע טיסות קרב במהלך מלחמת קוריאה. -
בסופו של דבר הוא נעשה -
אחראי המבצעים של חיל האוויר באזור האוקיינוס השקט. -
הוא שיתף פעולה עם הפנטגון כשמת מהתקף לב ב-1961. -
הוא היה בן 45. ג'וזפין נפטרה ב-2006. -
הם קבורים זה לצד זה בבית הקברות הלאומי ארלינגטון -
תרגום: אסף ראביד