1945. FEBRUÁR 3.
Az 1945-ös év elejére
már teljesen körbevettük a Harmadik Birodalmat.
Nyugat felől a szövetségeseink törtek be Németországba.
BERLIN LÉGTERE
Keleten az oroszok már az Oderához közeledtek.
És az eget kizárólag a Nyolcadik Légierő uralta.
Mi voltunk a levegő igazi urai.
Parancsnok a farnak, mindjárt elérjük a célpontot.
Mi a helyzet hátul?
Minden rendben, őrnagy. Sorba rendeződtünk.
Vettem. Dobhatjuk!
A tiéd a gép, Gene.
Vettem, őrnagy.
Nyílik a bombatár nyílása. Egy perc a ledobásig.
- Eltaláltak? - A jobb hajtóművek rendben.
De Doug, gyere le, és nézd meg ezt!
Eltaláltak pár tartályt.
Igenis. Megyek.
Őrnagy, minket eltaláltak.
Több oxigénpalack megrepedt. Csak hat tartalékunk maradt.
Vettem. Figyelj oda rá, Doug!
Rakéták!
Kigyulladt az egyes. Lekapcsolom.
Üzemanyag és olaj lekapcsolva. Mi a helyzet?
- Megvan. Leállt. Leállt. - Jó.
Közeledik a célpont. Öt másodperc a bombakioldásig.
Mennek a bombák.
Jónak tűnik, Luke. Úgy láttam, el...
Pilóta a legénységnek, mi sérült meg? Jelentést kérek!
Gene, Luke, jelentést kérek!
Csökken az olajnyomás a kettesben és a négyesben. A hármas kigyulladt.
Elveszítjük. Elveszítjük.
Bassza meg!
Parancsnok a parancsnokhelyettesnek, ti vezettek!
Ismétlem, ti vezettek!
Vettem. Átvesszük a vezetést.
- Átveszem a gépet, jó? - Igenis.
Próbálok átjutni az orosz oldalra, ott biztonságban leszünk.
Értettem. A tiéd a gép, Rosie.
Gyerünk! Gyerünk! Bírd ki még egy kicsit!
Csökken a sebesség. Ugorjunk?
Ne! Még Berlin felett vagyunk.
Gyerünk, gyerünk, gyerünk! Még egy kicsit!
Őrnagy, a bal szárnynak annyi.
Már nem kell sok.
Ennyi. Leáll. Leáll.
Ugorjunk! Nyomd meg a vészjelzőt, dobbantsunk!
Innen már átjutunk a folyó túlpartjára.
Megpróbálom egyenesben tartani, amíg lehet.
- Menj! Már füstöl! - Igenis!
Mozgás!
- Gyerünk, gyerünk! Nyomás! - Megvan?
Gyerünk!
Gene!
AZ ODERA KELETI PARTJA A NÉMET ÉS AZ OROSZ VONALAK KÖZTI TERÜLET
Ne, ne! Ne, ne! Amerikai vagyok.
Amerikanski. Roosevelt. Sztálin. Coca-Cola.
Roosevelt.
KÉSZÜLT DONALD L. MILLER KÖNYVE ALAPJÁN
A LEVEGŐ URAI
KILENCEDIK RÉSZ
A fenébe! 2300 órakor? Mennyi időnk van, 30 perc? Annyi se.
Gyerünk! Nyomás!
Fél óránk van. A főkapuhoz kell mennünk. Menetelünk.
- Szóljatok a többieknek! Nyomás! - Igenis! Máris.
Mindenki kifelé! Siessetek! Harminc perc!
Harminc percet adtak, hogy a kapunál legyünk.
2300 órakor elkezdünk menetelni. Nem mondták, meddig vagy mennyi ideig.
Harminc perc? Jézusom!
Jól van. Pakoljatok! Egy-kettő! Vegyétek fel a legmelegebb ruhátokat!
Szerinted hová megyünk?
Nem tudom. Biztos közelednek a mieink.
A legmelegebb ruhátokat vegyétek!
Csak a legszükségesebbeket!
Törd össze!
Siessetek!
Gyufát hozzatok!
Csak tartós élelmet hozzatok!
A fritzek már kilyukasztották a konzerveket!
Azok már nem jók.
Mindent felégetni! Mindent!
- El a kezekkel! - Az az enyém!
Szállj le rólam!
Hogy vagy?
Jobban örültem volna, ha a ruszkik érnek ide előbb.
Ugye nem akarsz meglépni?
Ugye te sem akarsz meglépni?
Ahhoz túl hideg van.
Ham!
Hambone! A helyedben nem tenném.
Nem?
Ki tudja, mikor kapunk megint rendes kaját?
Rohadék!
Aki menekülni próbál, lelőjük. Meg se próbálják!
A ruszkik! Már közel járnak!
Ezek biztosan a ruszkik.
Pofa be, mocskos fekete! Előre! Gyorsabban! Gyorsabban!
Jól van már, megyünk. Megyünk. Megyünk.
Így kell bánni a terrorpilótákkal meg a gyilkosokkal.
Határozottan!
Jól vagy, Solomon?
Amennyire a zsidó jól lehet egy éjjeli meneten a nácik földjén.
NÉMETORSZÁG VIDÉKI RÉSZE
A STALAG LUFT III-TÓL 32 KILOMÉTERRE DÉLNYUGATRA
- Bucky mondta, hogy... - Egy szót se!
Jól van.
Igen.
Figyelj, szólj, ha bármit megtudsz! Oké?
Köszi, Bill.
Semmi. Még mindig nincs hír se Rosie-ról, se a legénységéről.
Mi történt velük?
A senki földjén értek földet, Berlintől keletre.
- Jézus Mária! - Őrnagy!
Te meg mit keresel itt, fiam?
Öt perc múlva felszállás, a raktár pedig zárva.
Gyerünk, emberek! Ébresztő! Egy-kettő!
- Te rohadt... - Clouter!
Mit röhögsz? Múlt héten döntötted meg azt a csajt.
Te sem repültél még Németország felett ernyő nélkül, mi?
Nem tudom, Crosby. És te?
Mostantól kezdve
nyitva hagyod azt a raktárat, és mindig ott lesztek
már indulás előtt 30 perccel! Megértetted?
- Igenis. Őrnagy. - Igenis?
Igenis, őrnagy.
Jól van. Hallottátok. Pakoljatok! Gyerünk!
A MUSKAU FELÉ VEZETŐ ÚT
A STALAG LUFT III-TÓL 77 KILOMÉTERRE DÉLNYUGATRA
Danke. Köszönöm.
Le az útról!
- Lehúzódni! - Le az útról!
- Gyerünk! - Hallottátok?
- Le az útról! Most! - Egy-kettő!
Vér és becsület!
Álljatok fel, mutassatok tiszteletet a hősöknek!
Heil Hitler!
Gyerekek, öregek.
Mindennek vége.
MUSKAUI TÉGLAGYÁR
MUSKAU, NÉMETORSZÁG TÉGLAGYÁRI KÉNYSZERMUNKATÁBOR
Ne fussatok, ne fussatok, ne fussatok!
Mindenkinek jut hely!
Gyertek! Közelebb! Közelebb!
Állítólag a vonatállomásra visznek hajnalban.
És onnan mégis merre?
Azt nem tudni. Csak úgy készülj!
Ez nem jó. Elvisznek valahová, ahol megölhetnek, ugye?
Minek szállítanak?
Már lett volna lehetőségük, hogy lepuffantsanak.
- Nem tudom. Ezek nácik. - Nem lesz baj, Solly.
Nem pont úgy alakult a dolog, ahogy terveztük.
Nem egészen. Máshogy csináltad volna?
Nem mondhatnám. Te?
A golyó a fejbe nem volt a terv része.
Tudod, tényleg azt hittem, hogy ha már csak kettő B-17-es maradt,
azokat mi fogjuk vezetni.
Nélküled sokkal rosszabb lett volna a sorsom, John.
Nélküled is az enyém.
Lelassultunk, ugye?
Látjátok, hol vagyunk?
NÜRNBERG-FŐPÁLYAUDVAR
Nürnberg. A picsába! Nürnberg. Nürnberg, bassza meg! A...
- Nyugalom, Solly! - Nyugalom!
- Nekem annyi. - Nincs baj, Solly.
Bekerültünk a náci Németország kellős közepébe.
NÜRNBERG, NÉMETORSZÁG
Gale? Gale!
Gale Cleven!
Az ördögbe!
George! Hát te meg?
Jó messzire kerültünk.
Te jó ég! Ő George Neithammer.
- John. - Az egyetlen ember,
- aki nálad is többet tud a baseballról. - Igen?
- Kinek szurkolsz? - Yankees. Te?
- Cubs. - Majd jövőre!
Megnézem, van-e valahol tűz nektek.
Előre szólok, hogy ne számítsatok rá!
Nem baj. A lényeg, hogy nem hóban menetelünk.
LENGYELORSZÁG A POZNAŃ FELÉ VEZETŐ ÚT
A tábornok azt mondja, elviszi a reptérig,
Baranovicsiig,
onnan elrepülhet Moszkvába.
Moszkvából meg Angliába.
Figyelmezteti, hogy nagyon veszélyes lesz az út.
Lehet, Teheránon át kell mennie.
A szag ellen.
Az úton van egy kocsi, kitört a kereke.
Meg kell javítaniuk.
Nem gond, ha... ha járok egyet?
„AZ ÉLET BÍRÁJA MINDEN SORS BÍRÁJA.”
Sok ilyen tábort találtunk.
Mindenkit elégettek, mielőtt még ideértünk.
Több... Több is van?
Igen. Az elvtársak még nagyobbakat is találtak.
Azért épültek, hogy sok embert gyilkolhassanak le egyszerre.
Lengyeleket, oroszokat. Főleg zsidókat.
Elvitték a kocsit. Mehetünk tovább.
OROSZ LÉGIBÁZIS A LENGYELORSZÁGI POZNAŃ MELLETT
Maradjon itt, kiderítem, mikor megy a gép Moszkvába!
Köszönöm, hadnagy.
Hová tartanak? Haza... Hazafelé?
Haza? Család?
Azt mondja, a családja halott, a falujában nyugszanak.
Ő maga temette el őket,
a többi falusival, akiket a németek öltek meg.
A németek utasították, hogy ássa el őket egy gödörbe.
Ott van a felesége, a lánya, az unokái.
Így felvette az ásót.
A túléléshez... nehéz döntéseket kell hozni.
Most hová megy így?
Őrnagy, a moszkvai gép mindjárt indul.
Isten önnel!
Azt mondja, Isten már rég megfeledkezett róla.
Ahogy a csontjainkat ellepő föld is megfeledkezik rólunk.
Őrnagy! Őrnagy, mennünk kell! Siessen!
Menjünk!
NÜRNBERG, NÉMETORSZÁG
1945. ÁPRILIS 2.
Mit mondott?
Nem várják meg, hogy ideérjenek a szövetségesek.
Félnek, hogy túl közel járnak, ezért újra menetelünk.
Indulás 1900 órakor.
Újabb éjszakai menet?
Igen, de megmondtam nekik, hogy 20 kilométernél többet nem megyünk,
és beleegyeztek.
Szóljatok mindenkinek!
A BERCHING FELÉ VEZETŐ ÚT BAJORORSZÁG, NÉMETORSZÁG
Popeye szerint holnap átvisznek minket a Dunán.
Vagy ma lépünk, vagy soha.
- Ma? - Ma.
Utána már nem lesz több lehetőség, Gale.
Túl széles a folyó, nem tudunk visszajutni ide.
Figyeljetek, a többiek csapatokra osztódnak!
Buck, ha mi összetartunk... én, te, George, Aring...
akkor jobb esélyekkel indulunk.
- P-51-es! - Oltsátok el a cigiket és a fáklyákat!
A fáklyákat!
Glemnitz! Mondtuk, hogy éjszaka nem lehet menetelni!
A saját gépeink támadnak minket!
- Nem biztonságos! Megmondtuk! - Bucky, nyugi!
- Rohadtul nem az! Megmondtuk! - John, nézz rám! Nézz rám!
Nézz rám! Benne vagyok.
Ma este meglépünk.
Nyugodj le, mielőtt még lelőnének!
Nyomás! Tovább, tovább, tovább!
Bob, szólj Simoleitnek, hogy megvolt a 20 kilométer!
Egy lépést sem teszünk.
Igenis.
Korlesky, Tiller, keressetek valami szállást!
Elhagyott épületeket... templomot, iskolát. Bármit.
Jefferson térképe alapján van egy erdő innen északnyugatra.
Ha eljutunk odáig, ott nagyobb biztonságban leszünk.
Simán eljutunk odáig.
Szerintem induljunk el arra,
használjuk ki a zavart, amíg lehet!
A kerítésen át.
Jó. Ki lesz az első?
Megyek én.
Jól van, Bill. Menj!
Rendben.
- Menj! Rögtön követlek! - Oké.
Állj! Állj!
Hé! Ne lőjön!
- Menj, Buck! Menekülj! - Állj!
Engedje el! Azonnal!
Engedje el!
A fenébe is, ha egy hajszála is meggörbül, akkor fellázadunk!
Glemnitz!
Ő a rangidős tisztem, elengedhetetlen...
Őrmester, mondja meg az emberének, hogy eressze el Egan őrnagyot!
Most!
Ez meg mi a fene volt?
George, Bill és Buck... átugrottak azon a kerítésen.
Hallod?
Ezek katonai járművek.
Úgy látom, visszavonulnak.
Mocsok!
Kérem!
Menj!
Nyamvadt gyerekek!
Buck, mennünk kell!
Buck!
Még golyó sem volt a tárukban.
Induljunk!
Ott van! Túlélte!
Isten hozott!
Szevasztok!
- Mi újság, fiúk? - Hát túlélted, Rosie?
Visszatért. Rosenthal őrnagy életben maradt.
Ez az!
Fiúk!
- Aggie, hogy vagy, barátom? - Túlélted!
- El ne üssenek! - Megálljak?
Nem, nem, nem.
Isten hozott, Rosie!
Ez az, Rosie!
Rosie! Hurrá!
Aztán Poltavából egy C-46-ossal repültünk Iránba,
onnan...
ugyanazzal a géppel El-Adenbe, ami egy brit bázis...
aztán fel Athénba, majd Rómába és Nápolyba.
Aztán, ezt kapd ki,
átszálltunk Winston Churchill saját, átalakított B-24 Liberatorára...
Nem viccelek...
Azzal hoztak St. Mawganba.
Te hogy vagy?
Jeannel mi a helyzet?
Terhes.
Apa leszek.
Komolyan?
Croz!
Croz, gratulálok!
Úgy örülök nektek!
Igen. Igen.
Ez... Ez jó hír. Igaz?
- Az. - Jól van akkor.
Biztos?
Az. Hát...
Nem is tudom...
Ez a sok öldöklés,
az állandó gyilkolászás...
nem kíméli az ember lelkét.
Teljesen...
megváltoztat...
és nem jó értelemben.
Rosie, néha, amikor felébredek...
már nem ismerek rá a tükörképemre.
Eszembe jutott egy idézet még az egyetemről, Nietzschétől.
Azt írta...
„Aki szörnyetegekkel harcol...
ügyeljen rá, nehogy ő is szörnyeteggé váljon!
Mert ha elég sokáig nézel a mélységbe...
a mélység visszanézhet rád.”
Mi a szörnyetegekkel harcolunk, Croz.
Igen.
És igen...
Durva dolgokat kellett megtennünk...
de muszáj volt.
Nem volt mit tenni.
Azért, amit ezek megtettek...
Megérdemlik.
Hidd el!
Nagyon is megérdemlik.
BAJORORSZÁG VIDÉKI RÉSZE NÜRNBERGTŐL DÉLRE
Megállni!
- Hé! Amerikaiak! - Hó, amerikaiak vagyunk!
Amerikaiak! Amerikai pilóták!
Kezeket fel!
Ketten vannak. Azt mondják, amerikaiak.
Hadifoglyoknak tűnnek.
Jó. Hozzátok be őket!
Jó. Pihenj!
MOOSBURG, NÉMETORSZÁG
Bob, keress nekik valami fedett helyet!
Igenis.
Ezek szerint nem regisztrálnak minket.
Nem úgy tűnik.
Gyertek!
Kösz a fuvart, fiúk!
Őrnagy! Isten hozott!
Crosby, téged még mindig itt esz a fene?
Itt, bizony.
- Őrnagy! - Rosie!
- De jó, hogy itt vagy! - Őrnagy, isten hozott!
Lemmons!
- Uraim! - Jó, hogy itt van.
A kenyérzsákod, őrnagy?
Nincs, az a stalagos lakosztályomban maradt.
Így jöttem, ahogy vagyok.
A parancsnoknak hála, Hank eljöhetett értem Párizsba.
Az utóbbi hetekben sok transzferküldetést végeztünk.
Hát ez?
A hollandok éheznek,
a szövetségesek egy csomó kaját dobnak majd le a Zuiderzeetől nyugatra.
Elvileg tűzszünet lesz a németekkel,
se üteg, se légvédelmi tűz.
Eddig nem mentek bele, de így is megyünk.
GALE W. CLEVEN ŐRNAGY
Egan nem hagyta, hogy elküldjük a családodnak.
Azt mondta: „Még visszavárom.”
Meg: „A barátom csak eltűnt.”
Őrnagy,
a műveletisek abban bíznak, hogy szívesen repülnél
az előbb említett segélyezési küldetésen.
Elvileg gyerekjáték,
de nem tudjuk, mire számítsunk a németeknél.
Jó lesz visszatérni a pilótafülkébe.
Bucky nem tudott veled meglépni?
Nem. Buckynak... Ott kellett maradnia a többiekkel.
De azért rendben van, ugye?
Igen. Tudod, ez a forma még a jég hátán is megél...
Hát, ha ennek vége, Alex,
valószínűleg Marseille-ből vagy Le Havre-ból küldenek haza.
Nem hinném, hogy elvisznek a jó öreg Angliáig.
Hé, hé!
Macon, az egy P-51-es!
Jenkik!
Az egy P-51-es!
Már látom!
Visszafordul!
Le! Bukjatok le!
Ez az! Hajrá!
Hurrá, mehetünk haza!
Hajrá!
A földre!
Gyorsan! Fedezékbe!
Fiúk! Foglaljuk el a tornyot!
Add meg magad, fritz!
Fiúk, van zászlótok? Kinél van?
Nincs.
- Van zászlótok? - Nincs, uram!
- Zászló! Van? - Nincs.
- Itt sincs zászló? - Kell egy!
- Hé, van zászlótok? - Itt van! Tessék!
Őrnagy!
Megvan!
Segíts! Segítsetek fel!
- Ne lőjenek! - Miért ne?
Nyugalom!
Hazamegyünk!
Szabadság!
Na, milyen érzés?
- Ez az! - Igen! Szedd le a zászlót!
Hajrá, Bucky!
Bucky! Ez az! Igen!
Ez az! Tépjétek szét!
Gyerünk! Ez az! Szaggassátok!
Ez az, Bucky!
Amerika!
Ezredes, a tábor és a falu a magáé.
Átadom az embereimet, fegyvertelenül, 30 perc múlva.
Elmehet.
Ezredes, vigyük haza az embereket!
Igen!
Rosie!
Őrnagy!
Rágógumi, D-porció,
és ezt nézzétek!
Hónapok óta nem láttam narancsot. A hollandok évek óta.
Klassz!
- Ó, őrnagy! - Őrnagy!
Croz!
Na, dobjuk le a ládákat!
Igenis. Mehetünk!
Remélem, nem baj. Általában a bal oldalra ülök.
Igazából mindig.
Hívom is a tábornokot.
Csak viccelek.
Megtisztelsz.
Mehet az ellenőrzés?
De még mennyire!
Repülő állapota?
Rendben.
Vezérlés, ülések?
Rendben.
Ken?
Hát te?
Száz dolcsi arra, hogy nincs nála jobb fedélzeti technikus!
És, hát,
gondoltam, élvezné, ha végre kipróbálhatná a repülést.
- Még sosem repültél? - Soha.
- Mi... Soha? - Soha.
43-ban hajóval jöttem át, aztán nem volt ok a repülésre.
Egyes bekapcs.
Milyen a kilátás, Kenny?
Csodálatos.
Nem semmi, ugye?
HOLLANDIA 1945. MÁJUS 1.
Navigátor a pilótának, fordulunk 090-re, vége.
Pilóta a navigátornak, vettem.
Na, nézzük!
Készüljetek! Közeledünk Valkenburghoz.
Egy rövid ima azért elfér, ha gondoljátok,
nehogy ránk lőjenek!
Úgy tűnik, jók vagyunk.
A németek betartják a tűzszünetet.
Okos fritzek.
Azt nézzétek!
Látni őket.
Dobhatod, amikor gondolod, Doug.
Vettem, őrnagy.
Nyílik a bombatár nyílása.
Mehetnek a ládák!
Ennyi. Megcsináltuk.
Nézd! Nézd!
„Köszönjük, jenkik.”
KÖSZÖNJÜK A JENKIKNEK
Odanézz!
Clearup Torony, itt Zabagép Egy, leszállási utasításokat kérek! Vége.
Zabagép Egy, megközelítés engedélyezve.
Kétszáznyolcvanegyes futópálya, 1,9 kilométerre.
Szél: 300 fok, 12 csomó.
Magasságmérő: 29,96. Vége.
Clearup Torony, ismételd meg! Vége.
Elsőre is jól hallottad, Gale.
Az ördögbe!
Kit látnak szemeim!
A púp a hátamon!
Visszatértem!
Milyen volt újra odafent?
Jó volt.
Jól látom, ki van itt?
- Harry! - John Egan!
- Hogy vagy? - Jól.
- Örülök, hogy látlak. - Én is.
- Már nem hánysz, ugye? - Nem.
- Jó, hogy itt vagy! - Kenny, hogy vagy?
Rosie, micsoda öröm! Jó látni. Hogy vagy?
Még mentünk néhány kört a háború utolsó napjaiban.
Aztán egyszer csak...
Tegnap hajnalban, 02.41-kor,
Eisenhower tábornok főhadiszállásán...
...vége volt.
...Jodl tábornok,
a Német Hadvezetés képviselője,
valamint Dönitz főtengernagy,
a Német Állam kijelölt vezetője,
aláírták az összes német szárazföldi,
tengeri és légi haderő teljes, feltétel nélküli megadását
a Szövetséges Expedíciós Haderő,
valamint a Szovjet Hadvezetés előtt.
A harcoknak hivatalosan éjfél után egy perccel lesz végük,
május nyolcadikán, kedden.
Viszont az emberi életek védelmére a tűzszünet kihirdetése
már tegnap megkezdődött a fronton és a Csatorna-szigeteken.
- Aha. Hé, gyere csak! Gyere... - Még egyet!
Fenékig, fiúk! Mehetünk haza!
Gyújtsd fel!
Igen! Hazamegyünk, babám!
Sikerült, fiúk!
Igen!
A fedelét!
Mehet!
Eleinte irreális érzés volt,
lehetetlen, elképzelhetetlen.
Aztán már elkerülhetetlen.
- Hazamehettünk. - Készen áll, őrnagy.
Mindannyian.
Engem várt a feleségem.
Köszi, barátom.
A fiam.
Az új életem.
De lássalak ám a Mintonban, ha visszaértem!
Ott leszek!
Hozd a kicsit is!
Vigyem el az újszülött fiamat a dzsesszklubba?
Nem lehet elég korán kezdeni!
Nem semmi apa leszel, Croz.
Úgy gondolod?
Tudom.
SZESZES SZÁZASOK
Győztek!
Szevasz!
Akkor ennyi.
Mehetünk haza?
Várod, hogy láthasd Marge-ot?
Gondolom.
Gép állapota?
Rendben.
Vezérlés, ülések?
- Rendben. - Üzemanyag-áttáplálók?
Kikapcsolva.
Sok jó embert itt hagyunk.
Sok bátor embert.
Igen.
A töltőlevegő-hűtő hideg.
Felszálláshoz készülj!
Van, hogy szembe kell néznünk a valósággal,
a tetteinkkel, önmagunkkal.
Én hazamehettem.
De sok társunk maradt itt.
Hiányozni fogtok! Viszlát!
Sziasztok! Viszlát!
- Jól van. - Jó. Mehet.
Száztíz.
Százharminc.
Száznegyvenöt.
És fent is vagyunk!
Futóművet fel!
Emelkedés.
1945-ben alezredesként szerelt le a Légierőtől,
visszatért Jeanhez és a fiukhoz, Steve-hez.
Irodalomból doktorált a Stanford Egyetemen 1953-ban.
Miután több évig is tanított az Iowai Egyetemen,
Jeannel és a négy gyerekükkel Massachusettsbe költöztek.
A Bostoni és a Harvard Egyetemen tanított
több mint 30 évig.
Harry és Jean vezették a szülői munkaközösséget
az összes gyerekük osztályában.
Harry Crosby emlékiratát a II. világháborúban átélt élményeiről
1993-ban adták ki. Harry 2010-ben hunyt el, 91 éves korában.
1947 decemberéig aktív szolgálatot teljesített
a Légierőnél, ezután tartalékos lett.
Még ebben az évben visszaköltözött a nejével, Adellával, Detroitba,
ahol tanárként kezdett dolgozni.
Harminc évig tanított természettudományt a detroiti köziskolákban.
Jefferson alezredesként szerelt le a tartalékosoktól.
Alapító tagja volt
a detroiti és országos Tuskegee katonai tagozatoknak.
Alexander Jefferson 2022 júniusában hunyt el.
Száz évet élt.
A moosburgi tábor felszabadítása után századosi rangot kapott.
1945 decemberében szerelt le a Légierőtől.
Az alabamai Birminghambe visszatérve repülőiskolát alapított.
Matematikus mesterszakot végzett az Indianai Egyetemen,
majd az alabamai Miles Főiskolán tanított.
1955-ben Macon csatlakozott barátjához, Alexander Jeffersonhoz Detroitban,
ahol elkezdett köziskolákban tanítani.
Richard Macon és Alexander Jefferson
barátok maradtak, mígnem Macon 2007-ben, 86 évesen elhunyt.
Richard Macon (nyug.) századost Arlingtonban temették el.
Épp B-29-es gépekre kapott kiképzést,
amikor a japánok megadták magukat.
A háború után
Rosie ügyészként vett részt a nürnbergi perekben.
Több vezetőt is ő hallgatott ki a német főparancsnokságtól,
például Hermann Göring tábornagyot, a Luftwaffe főparancsnokát.
Nürnbergbe tartva
megismerkedett Phillis Heller ügyésszel.
Két héten belül össze is házasodtak.
Három gyermekük született.
Robert Rosenthal a szolgálatáért két Ezüst Csillagot,
két Repülőszolgálati Érdemkeresztet, két Bíbor Szívet,
egy Brit Repülőszolgálati Érdemkeresztet és egy Francia Hadikeresztet kapott.
A háború alatt 52 bevetésen repült,
ezzel ő teljesítette a legtöbb küldetést a 100. bombázócsoportban.
Rosie 2007-ben hunyt el, 89 évesen.
A Légierőnél maradt, a koreai és a vietnámi háborúban is szolgált.
Ezredesként szerelt le.
Cleven mesterdiplomát szerzett a Harvardon, majd doktorit Georgetownban.
A visszatérése utáni hónapban feleségül vette Marjorie Spencert,
az esküvőn John Egan volt a násznagya.
Marge 1953-ban váratlanul elhunyt.
Nyolc évig volt Gale házastársa.
A fotója még 53 évvel később is Gale szekrényén volt,
amikor az 87 évesen elhunyt.
Szintén a Légierőnél maradt a háború után.
Egy este, miután visszatért Manitowocba,
összefutott egy iskolai ismerősével, Josephine Pitzcel,
aki a női pilótaszervezetben szolgált.
Pár hónapra rá összeházasodtak.
Egan ezredes a koreai háborúban is szolgált.
Idővel ő lett a Légierő műveleti vezetője a csendes-óceáni térségben.
A Pentagonnál dolgozott, amikor 1961-ben meghalt szívrohamban.
Negyvenöt éves volt. Josephine 2006-ban hunyt el.
Mindkettejüket Arlingtonban helyezték örök nyugalomra.
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra