Pi תורגם ע"י
Julianna סונכרן ע"י
‫פתח!
‫פתח. פתח, אתה שומע אותי?!
‫אנחנו מחפשים מישהו.
‫מה? מי?
‫דברים מסוימים לא ‫יכולים להאמר...
‫דברים מהעבר, ממזמן.
‫אבל זה לא אומר שאפשר ‫לשכוח אותם אי פעם.
‫יש דברים שלעולם אי אפשר לשכוח.
‫ העמק האפל
‫איך הזר מצא אותנו הייתה תעלומה.
‫הרעיון של מי שחי ‫כל כך קרוב לשמים
‫היה רק אגדה בכפרים למטה.
‫ולאנשים שלנו, ‫זה היה בסדר גמור.
‫מי אתה?
‫גריידר.
‫מה אתה מחפש כאן?
‫מלון.
‫כדאי שתמשיך לנוע.
‫לא שמעת?
‫כמה זמן אתה מתכנן להישאר?
‫לחורף.
‫שקית אחת לא תספיק.
‫מה אתה מחפש כאן?
‫כאשר הזר אמר להם מה הוא עושה,
‫ אף אחד מבניו של ‫ברנר אמר מילה.
‫אף אחד לא ציפה לדבר כזה.
‫אפילו ברנר בעצמו
‫היה חסר מילה בהתחלה...
‫משום שהזר הראה לו מראה
‫ "מראה עם זיכרון"
‫כך ברנר קרא לזה.
‫ואז הם הביאו את הזר אלינו.
‫לחורף?
‫כך הוא אומר.
‫איפה הבת שלך?
‫היא בפנים.
‫קראי לה למטה כדי שהיא ‫תוכל לפגוש אותו.
‫לוצי!
‫מה?
‫בואי להגיד שלום לאורח שלך.
‫זו לוצי.
‫וזה הדייר שלך.
‫שמו גריידר.
‫טפלי בו טוב.
‫אבל לא יותר מדי טוב.
‫להתראות.
‫אתה יכול לעשות את זה בעצמך.
‫לוצי!
‫לא, זה בסדר.
‫לא, לא. אני אעשה את זה.
‫אנא.
‫אם אתה רוצה לאכול, בוא עכשיו.
‫אז אתה עושה תמונות?
‫עם תיבה?
‫תמונות של מה אתה עושה?
‫של העמק שלנו?
‫אני רואה.
‫ואתה באמת מאמריקה?
‫כן.
‫ יש באמת אינדיאנים שם?
‫כן.
‫ראית פעם אחד?
‫באמת?
‫כן.
‫איך זה שאתה מדבר גרמנית?
‫אמא שלי לימדה אותי.
‫איך היא יודעת את השפה שלנו?
‫מספיק. אל תשאלי שאלות, לוצי.
‫הגברים האלה, מי הם?
‫הבנים...
‫של ברנר.
‫כל השישה?
‫ברנר קובע את כל הכללים כאן.
‫אבל הוא גם דואג לנו.
‫לוקאס, טיפש. הפחדת אותי.
‫לוקאס, אסור לנו.
‫לוצי, בבקשה.
‫לא עד שנתחתן.
‫לוקאס.
‫אני לא יכול לשאת ‫את המחשבה הזאת.
‫אבל אני לא יכול לעצור אותה.
‫כל הזמן.
‫אני רוצה לעבוד, לעזור.
‫לא. אני לא אתן לך. ‫אתה האורח שלנו.
‫הוא יכול לחטוב עצים.
‫...אם הוא בכלל יכול.
‫לא כולם יכולים.
‫התמונות שאתה עושה ‫ איזה סוג הם?
‫האם אני יכולה לראות אותם?
‫כן, בטח.
‫איפה זה?
‫טקסס.
‫האם זה אתה?
‫ואמא שלך?
‫ואבא שלך? יש לך תמונה שלו?
‫לא.
‫הוא מת לפני זמן רב.
‫אבא שלי גם מת.
‫ההר לקח אותו.
‫גם את אחי.
‫במהלך סערה.
‫לא רע בכלל.
‫תערום אותם בצד.
‫אני הולכת לכפר.
‫רוצה לבוא?
‫שלום.
‫מה אני יכול להביא לך?
‫שק של קמח, שקית של ‫שיבולת שועל, שומן,
‫וסליל של חוט.
‫לוצי.
‫שלום.
‫וגם קצת סוכר.
‫כמה?
‫שני קילו.
‫ואתה? מה בשבילך?
‫קפה.
‫זה יקח רגע.
‫ומסמרי פרסה.
‫יש לנו נפח...
‫אם אתה צריך פירזול לסוס שלך.
‫הבנות לא מטפלות בך?
‫האנס אמר לך...
‫לטפל טוב באורח שלך.
‫ומה שהאנס רוצה...
‫הוא מקבל.
‫נכון?
‫הכל בסדר.
‫ שאלתי אותך?
‫תן לי שנאפס. ואחד בשבילו.
‫אני לא שותה.
‫כל מה שהוא עושה, זה מסתכל.
‫אם אני קונה לך שנאפס, ‫אתה שותה את זה.
‫מספיק.
‫עזוב אותו.
‫עכשיו תראו אותה.
‫עכשיו את דואגת לאורח שלך.
‫תרשום עלי.
‫הם ארוכים כאן, החורפים.
‫זה לא מקום בשבילך.
‫כאשר השלג נופל, זה ‫יהיה מאוחר מדי.
‫אתה עדיין יכול לעזוב.
‫בכמה ימים הבאים הוא שוטט בעמק,
‫ גריידר,
‫עם התיבה שלו.
‫אבל הוא מעולם לא דיבר ‫על מה שקרה בפונדק.
‫אם אתה רעב, רק תודיע לי.
‫תודה.
‫מתי החתונה?
‫בקרוב.
‫לפני מריה אמפאנגניס.
‫ אני יכולה לשאול אותך משהו?
‫תעשה לי תמונה...
‫של לוקאס ואני?
‫כן.
‫אבל זה חייב להיות לפני החתונה.
‫גריידר קיים את הבטחתו.
‫זה היה כאשר השלג הראשון הגיע,
‫לפני שהחשיך בעמק שלנו.
‫יהיה יותר שלג.
‫עץ!
‫כאשר השלג מתחיל לרדת,
‫הם כותים את העצים.
‫זה קל יותר ככה.
‫אבל זה עבודה מסוכנת.
‫כל הגברים בכפר עוזרים
‫עץ!
‫אפילו בניו של ברנר עוזרים.
‫ עץ נופל?!
‫נעל!
‫נעול!
‫עץ נופל!
‫אני אעלה.
‫נעל!
‫נעול!
‫המתן. חכה רגע.
‫צלצול המוות.
‫קח אותו הביתה.
‫יש גם תמונה.
‫לוצי מביאה את זה.
‫אני כבר הלכתי לכומר...
‫לשאול על הנישואין.
‫הוא אומר שחתונה עדיין תהיה.
‫הוא כבר דיבר עם ברנר.
‫אנחנו יכולים ללכת...
‫לנצח.
‫והמשפחות שלנו?
‫אני רוצה שתהיה האחד.
‫את חושבת שאני לא?
‫אני אוהב אותך.
‫אז תעשה משהו.
‫למחרת רודולף ברנר יצא לציד...
‫כמו בכל שנה לאחר השלג הראשון,
‫כאשר הרעב גובר, ‫המשחק יורד לעמק.
‫צא החוצה!
‫בכפר, היו דיבורים
‫ שברנר היה מודאג כי ‫רודולף מעולם לא התרחק
‫ לכל כך הרבה זמן לפני.
‫אחרי 3 ימים, בני ‫ברנר יצאו לחפש אותו.
‫תארזי קצת אוכל.
‫רק לברנר מותר לשאת נשק.
‫ אתה לא יודע?
‫ זה מאמריקה?
‫למה אתה צריך את זה?
‫הם יבואו לחפש אותי.
‫איפה הוא?
‫אני לא יודעת.
‫שלג ירד כל הלילה,
‫וכיסה את כל המסלולים.
‫הם ידעו שהוא לא ‫יוכל להימלט מהעמק.
‫למרות כל זה, ברנר עמד על כך
‫שהחתונה תתקיים כמתוכנן.
‫האב הקדוש,
‫בכל שעה ובכל יום
‫לא נשכח אותך.
‫אבל היום...
‫נדבר על אב שלא היה אדיר.
‫הבה נזכור...
‫את האיש הטוב, יוסף.
‫כמו מה אתם חושבים שהוא הרגיש
‫כאשר אשתו מריה הייתה בהריון
‫למרות שהוא מעולם לא שכב איתה?
‫הוא בטח היה מלא בזעם
‫והרגיש חסר אונים.
‫אם הוא היה מעיף משם את מריה,
‫כולם היו מבינים.
‫אבל הוא היה אדם אדוק
‫ולא רצה להביא בושה עליה.
‫וכך הוא הסכים, בידיעה...
‫ידיעה שהבן שלו הגיע ‫מישות גבוהה יותר.
‫יוסף הבין שאלוהים ‫לא הטיל הקרבה עליו,
‫אלה שלח לו מתנה משמים.
‫ומה מריה הקדושה אמרה על זה?
‫"גם אם הוא משתמש ברחם שלי,
‫" אני לא מוחה,
‫"כי הוא האחד שיודע יותר טוב
‫" ממה שאני יודעת מה טוב...
‫ומה נכון"
‫אמן
‫אני רוצה להתוודות.
‫להתוודות?
‫עכשיו?
‫בשם האב, הבן
‫ורוח הקודש
‫אמן
‫שאלוהים, שהאיר עיניים בכל לבב,
‫יעזור לך לדעת את חטאיך ‫ ולתת אמון ברחמיו
‫אמן
‫חטאתי נגד הדיברה החמישית
‫ הרגתי
‫איש ביער, בעת ציד.
‫מי אתה?
‫אתה הכרת את אמא שלי.
‫מה שקרה אז,
‫לפני יותר מ 20 ‫שנים, עדיין מדובר.
‫בחור אחד נקט עמדה ‫ולא מסר את כלתו.
‫הוא לא רצה שברנר ישכב איתה...
‫לא רק בליל הכלולות, אלה ‫עד שהיא נכנסה להריון...
‫כפי שעשה עם כל אישה בעמק.
‫אנשים היו רעבים
‫כאשר הם הגיעו לעמק...
‫כמו כל אחד אחר שהגיע לכאן.
‫האנשים שלנו רצו לסלק אותם משם,
‫אבל קודם הם היו ‫צריכים לשאול את ברנר.
‫ברנר היה זקוק לדם טרי...
‫והוא אהב את מה שראה.
‫באותו היום ברנר אמר להורים שלה
‫איך דברים עובדים כאן
‫כשזה הגיע לנשים צעירות...
‫ושהוא מחליט מי יכול ‫להישאר ומי צריך ללכת.
‫הם התחננו ובכו, אבל ‫הרעב שלהם היה חזק יותר.
‫אז הם הבטיחו לברנר...
‫ונשארו.
‫אז הגיע היום שברנר ‫ביקש מהם לעמוד בהבטחתם
‫היא לא יכלה להאמין
‫לפתע שמעה דפיקה בחלון.
‫המאהב שלה בא להציל אותה.
‫הם חשבו שהפונדקאים ‫יסתירו אותם אם הם שילמו.
‫אבל ברנר שילם יותר.
‫היא הייתה חמדנית, אשתו ‫של בעל הפונדקאי...
‫ופחדנית.
‫אז הם הענישו את בני הזוג...
‫כך שכולם ידעו מה קורה
‫כאשר אישה לא ממלא את חובתה.
‫אבל אז היה לה חסד אחרי ‫הכל, אם כי יש אומרים
‫ "השטן נתפס לא מוכן".
‫אף אחד לא ראה את ‫האישה אי פעם שוב.
‫היא נמלטה מהעמק לנצח.
‫ברנר העניש אחרים על זה...
‫ההורים של הכלה.
‫הוא רצה שהם יעלמו.
‫והם עזבו את החתן תלוי שם...
‫עד ששום דבר לא נשאר ממנו.
‫היא!
‫מוסיקה, בבקשה!
‫קדימה.
‫ריקדו.
‫ריקדו!
‫או שאני ארקוד איתה.
‫עכשיו אני.
‫לא. אני לא הייתי עדיין.
‫אני לא הייתי.
‫היה לך את התור שלך.
‫תוריד את הידיים שלך ממנה.
‫עזוב אותה.
‫היא שלי.
‫תפסיק!
‫מספיק!
‫בבקשה תפסיק!
‫בבקשה! מספיק עם זה!
‫מספיק! בבקשה!
‫היא אינה שייכת לך!
‫בואו נלך. זה הזמן בכל מקרה.
‫לוקאס, לא.
‫ זה לא ישנה.
‫את האישה.
‫לוצי, קחי את הרובה שלו.
‫השאר, לזרוק אותם לשם.
‫רדו מהסוסים שלכם, כולכם.
‫גם אתה.
‫תתיר את הסוס.
‫לוצי, תעלי על הסוס.
‫תן לסוסים ללכת.
‫לכי, לוצי.
‫קדימה! לכי! קדימה!
‫אתה מת.
‫אני נשבע.
‫מול החווה שלך.
‫מחר.
‫אחרי הזריחה.
‫תני לי את הרובה.
‫הרובה.
‫למה אתה עושה את זה?
‫למה?
‫קדימה.
‫הם יבואו לכאן קודם כל.
‫אני רוצה אותו בחיים.
‫למה לא נתת ללוצי ללכת?
‫אמא.
‫אלוהים אדירים.
‫הם יבואו אלינו.
‫לא.
‫אני הולך אליהם.
‫תודה.
‫אישה! בואי הנה.
‫ אמרתי בואי הנה!
‫מה אתה רוצה מאתנו?
‫כסף?
‫אני לא רוצה את הכסף שלך.
‫יש לי קצת בשבילך.
‫אני יודע כמה את אוהבת לדבר...
‫לכסף.
‫תרימי את זה.
‫תרימי את זה!
‫תאכלי את זה.
‫אמרתי לאכול את זה!
‫נו!
‫לא! נא הפסק!
‫אלוהים אדירים.
‫תאכלי את זה!
‫תאכלי!
‫תאכלי את זה!
‫תבלעי את זה!
‫רוצו!
‫עיזרו לי, פחדנים!
‫תפסיק!
‫ ממזר!
‫ חזיר!
‫מספיק! תתפוס את עצמך בידיים!
‫יש לו רק שתי יריות!
‫שתי יריות בכל פעם.
‫ לנו יש ארבע.
‫חכה כאן.
‫היא הייתה יפה...
‫האמא שלך.
‫בוא.
‫אז אתה הבן שלה.
‫ו...
‫הבנים שלי?
‫מתים.
‫כולם.
‫אחים...
‫שלך.
‫אני מתחנן בפניך, ‫תעשה את זה מהר.
‫הוא כמעט מת...
‫ מקדחת.
‫הוא היה חולה במשך 3 שבועות.
‫אף אחד לא אמר דבר, ‫למרות שהיו רבים שרצו
‫לסלק אותו משם.
‫או לעשות יותר גרוע.
‫ ברנר זרע את הזרע שלו
‫בכל משפחה.
‫וחופש הוא מתנה שלא ‫כולם אוהבת לקבל.
‫באותה השנה, האביב ‫הגיע מוקדם מהרגיל.
‫זה היה במארס, בדיוק לפני ‫הצהריים, כאשר גריידר יצא לדרך.
‫הוא הביט לאחור בפעם האחרונה.
‫זו הייתה הפעם האחרונה ‫שראיתי אותו.
‫באותו היום אמרתי ‫ללוקאס שאני בהריון
‫הוא היה מרוצה וגאה, ‫שבסוף משהו טוב קרה.