Vi föddes i rymden. De sa att jorden var obeboelig.
Men de hade fel. Vi har kämpat för våra liv sedan vi landade.
Några av oss är knäckta, men de flesta av oss finns kvar, -
- i sökan efter överlevande från Arken för att skapa något bestående -
- i vildmarken... Ett hem.
Våra ledare tror att vi måste skapa fred med jordslingarna för att överleva.
Men fred är något främmande här.
Mötets innebörd har ändrats.
Vi ska inte fredsförhandla med himmelsfolket -
- vi ska ge dem en plats i koalitionen.
Att ta folk till Väderberget riskerar hela vår agenda.
Jordslingar anföll Väderberget.
Isnationen gjorde vad Lexa var för svag för.
Min drottning. Du fick ditt krig.
Koalitionens ambassadörer, idag hedrar vi vårt avtal.
Klanen som går emot en av oss går emot oss alla..
För in den anklagade.
Isdrottningen Nia har erkänt dådet vid Väderberget -
- som dödade 49 av himmelsfolket.
Wanheda, vad säger du?
Vi kräver rättvisa.
- Isnationen svarar inte denna flicka. - Tyst!
Ditt straff är döden. Vad säger du i ditt försvar?
Jag behöver inget försvar, men det gör hon.
Jag framför en misstroendeförklaring.
Led drottningen mot hennes öde.
- Inte så snabbt. Inte befälhavare längre.
För iväg dem med.
Vänta!
- Lexa, avrätta förrädarna. - Låt henne göra sitt drag.
- Vad är detta? - En kupp.
Det är lagen, hennes lag...
Bara ambassadörernas enighet eller döden kan ta bort hennes makt.
- Vi är inte eniga. - Vi erkänner ej Himmelsfolket.
Jodå. Igår fick de vårt märke.
De är 13:e klanen. Din misstroendeförklaring misslyckas.
Alla ni kuppmakare går samma öde som drottningen.
Hon avrättar oss inte, för då slår vår armé tillbaks.
Ingen av oss vill ha krig.
Vi vet båda vad du vill, Nia.
Om du tycker jag är oduglig så utfärda utmaningen.
- Nåväl, du är utmanad. - Och jag antar din utmaning.
Så blir det. En mot en.
En duell mot döden.
Isdrottning Nia, vem blir din kämpe?
Min son Roan, prins av Isnationen.
Heda, vem blir din kämpe?
Jag är befälhavaren.
Ingen kämpar för mig.
The 100 Säsong 3 - Avsnitt 4
Som vi kan se, ödelades Väderberget av en självförstörelsemekanism.
Den fungerade, 49 av våra dödades.
- När slår vi tillbaks? - Det gör vi inte.
Isnationen erkände dådet. Befälhavaren ställer dem inför rätta.
Litar vi på att jordslingar straffar sina egna?
Ursäkta, Kanslern, jag miste hälften -
- av mitt folk igår, och fyra gånger så många sedan vi landade.
Enligt mig förstår jordslingarna bara en sak, styrka.
Vi måste slå till hårt nu och inte lämna överlevande.
Inget av detta är enkelt.
Dådet var riktat mot Lexa, inte oss.
Är det inte vår strid? Vi blev följdoffer i någon annans krig
Inte längre.
Det tar allt vi har om vi inte försvarar oss.
Lita på mig.
- Jordslingarna är ute efter oss. - Vi tar det till underrättning.
Mötet avslutat.
Efter valet imorgon är han ditt problem.
Varför är du ej på din post?
Gör inte såhär.
49 av folket jag skulle skydda, dog igår för att jag stack.
Det är inte ditt fel, Bellamy.
Lägg skulden på de skyldiga. Isnationen.
Det var jag som sa till Gina att stanna, inte Isnationen.
Med tanke på vad du fick veta, gjorde du rätt val.
Du försökte rädda liv.
Men det gjorde jag inte.
Jasper... Låt mig vara.
- Jasper, vad står på? - Han ska inte till minnesstunden.
Det är lite sent för en minnestund för Väderberget.
Arkadias vakter till porten.
Vad nu?
- Nyko. - Inga vapen.
Visitera honom.
- Låt bli, de är sjuka.
Nog med detta, lägg av.
- Kanslern lovade Nyko att hjälpa till. - Du är en av dem, du får ta in dem.
Jag har honom. Kom igen.
Jag hörde om Väderberget. Jag är ledsen.
Jasper, lägret är avspärrat. Vad gör du?
- Gå till minnesstunden, Monty. - Det kanske jag gör.
- Okej.
Nämn befälhavarens hörnstenar.
Klokhet, barmhärtighet och styrka.
- Har du fått henne att ändra sig? - Nej, men du kanske kan.
Jag förstår det inte. Drottningen kämpar ju inte?
Det tvivlas inte om drottningens rykte. Men på grund av dig tvivlas Hedas.
Träna hårt och kom ihåg att ni alla är värdigt Nattblod.
Nattblod! Följ mig.
Aden! Stanna här.
Clarke, detta är Aden.
Han är min mest lovande novis och om jag dör idag efterträder han mig.
Clarke är orolig för sitt folk.
Berätta vad som händer dem om du blir Heda.
Om jag blir Heda, blir jag lojal mot klan 13.
Tack. Gå nu till de andra.
Ser du? Inget att oroa dig för.
Förlåt mig, men mitt folks öde ligger i händerna på ett barn.
- Oroa dig ej, Indra har samlat en här utanför Arkadia.
Ditt folk är säkert, som lovat.
Det är inte bara om mitt folk.
- Du har inte en chans mot Roan.
Han dödade tre män innan den första föll i marken.
Om du har rätt, får jag en efterträdare -
- och det får du acceptera.
Det gör jag fantamej inte.
Fokus, Roan. Du är här för att träna. Du ska förutse hennes drag.
Är du övermodig glömmer du din fiendes styrka.
Jag behöver inte din hjälp.
Du är upprörd över att jag valde dig. - Jag är inte förvånad.
När du dödar Lexa upphävs din bannlysning.
Vårt folk blir starkare än någonsin.
Det är så du blir ihågkommen.
Låtsas inte som att du gör något för mig, mor.
Du har rätt. Allt jag gör är för Isnationen.
Det som gynnar Isnationen, gynnar dig.
Mit svärd.
Om du inte kämpar för din mor eller eller drottning, -
- kämpa för din klan.
Jag vill ha hennes huvud.
Är det döden som förföljer mig?
Eller Dödens befälhavare?
- Vi måste prata. - Vi har inget att tala om.
Du hade inget med Väderberget att göra.
Jag har inte sagt till Lexa att du gav mig kniven.
Detta är var din mor ville. - Säg vad du vill ha sagt.
Jag vill att du blir kung.
Jag vet att du tänkt på det.
Hon tänkte låta dig dö. Låta dig vara förvisad.
Jag vet att du bara vill hem.
- Det ska jag när jag har vunnit. - Hur länge?
Hur lång tid går innan din mor förvisar dig igen?
Och offrar dig?
Ingen kan förvisa sin kung.
Jag kan inte göra det. Mitt folk kommer inte ta tillbaks mig.
Men...
Jag kan hjälpa dig göra det.
Det enda som är säkert är att vi dör.
Hur vi dör bestämmer vi själva.
Vem talar för Iris Jones?
Iris var stark. Bra med kniv.
Hon räddade mitt liv.
Jag är ledsen att jag inte kan göra detsamma.
Vi kommer att sakna Iris.
- Må vi mötas igen.
Vem talar för Gina Martin?
Illiaden.
Gina var äkta. Hon såg alltid ljushet, även här.
Hon förtjänade bättre.
Må vi mötas igen.
Vi såg ett läger. 300 man befinner sig bakom åsen.
Det är många. De är jordslingar.
Jordslingarna är här med en armé en kilometer härifrån.
- Vi vet. - Vad?
- Indra har berättat det. - Gav ni en jordsling en av våra radior?
Sir, blir vi anfallna?
Nej. Befälhavaren skickade en fredsstyrka
- för att skydda oss mot Isnationen.
Fredsstyrka? Du kan inte vara så naiv, Marcus.
Inte den tonen. Du talar med den blivande kanslern.
Vi sörjer allesammans. Det har varit svårt för oss alla -
- men ilska får inte styra vår policy. - Ilska är vår policy.
- Instämmer!
Om de nu är här för att skydda oss så be dem att gå hem.
Vi kan försvara oss själva.
Du där! Du hör inte hemma här.
Min son är död!
- Backa! - Arrestera honom.
Lägg av.
Vi angriper inte våra egna. Inbördes bråk försvagar oss.
Fienden är inte i vårt läger. Fienden är där ute.
- Lincoln, är du oskadd? - Jag mår fint.
Lincoln, du måste gå till läkaren.
Bli nedslagen -
- och res dig igen.
- Vad gör vi här, Jasper? - Besöker gamla vänner.
- Jag tror att du fått nog. - Du skulle bara veta.
På tiden att ge tillbaks.
Säg att det inte är...
- Nej, inga anklagelser. - Vi måste statuera ett exempel.
- Ja. - Mannen miste sin son, Marcus.
- Lincoln gjorde inte det. - Vad har hänt?
- Inga anklagelser. - Tack.
Han kommer bli bra.
- Var det Odlingsstationen? - Det kvittar.
Indras armé är utanför muren och Lexa lyfte din dödsorder.
Hon kanske tar in oss igen. Vi kan komma ut härifrån.
Det enda sättet de skiljer oss från Isnationen är om jag stannar.
- Lincoln, kan du översätta? Nyko har fullt upp.
Octavia... Det går över.
Clarke från Himmelfolket, min drottning.
- Hur kan jag hjälpa dig? - Låt säga att jag ändrar min röst.
Nu tänker du som en ledare för ditt folk.
- Jag måste försäkras om något först. - Himmelfolket blir skonat.
- Jag, då? - Min tvist är endast mot Lexa.
När hon är väck behöver jag inte Wanhedas makt.
- Okej.
Vill du inte hämnas för Väderberget?
Jag prioriterar de levande, inte de döda.
Vi förbinder oss i blod.
Jag ser att du lärt dig vår ed.
Accepterar du?
Vi förbinder oss i blod. - Vänta!
Gift.
Vi kunde ha varit allierade, Clarke.
Istället förklarar jag Himmelfolket till Isnationens fiende.
Ontari, räck fram handen.
Jag låter dig leva för att ge Lexa ett meddelande.
Jag har mitt egna Nattblod -
- och hon ska bli nästa befälhavare.
En befälhavare från Isnationen?
Det förklarar Nias hot, och vi gick rätt in i det.
- Hon visste att du skulle anta utmaningen. - Jag har aldrig sett sånt blod.
Det kommer från första befälhavaren.
Barn med nattblod förs hit för att tränas.
Din arv är inte säkert. Välj en kämpe.
Du vet att jag inte kan.
Lämna oss!
Titus har rätt. Du ger henne vad hon vill ha.
Bara om jag förlorar.
Jag vet att du vill hjälpa, men det kan du inte.
- Jag kan inte låta Roan döda dig. - Om det är mitt öde så måste du.
Du försöker fixa allt, men detta kan inte fixas.
Jag gör detta ensam, så låt mig.
Jag kan inte bara se på när du dör.
Heda...
Tiden är inne.
Då är detta farväl, tills vidare...
- Håll ett öga på honom. - Utgången är säkrad.
Vi måste prata om Väderberget. Du tror att det var ditt fel.
Är det därför du sade upp dig?
Du har rätt. Det var ditt fel, men också mitt.
Alla som vi hedrade innan, dog för att vi litade på en jordsling.
Jag övertalade dig. Jag gick i god för henne.
Nej, du kan inte ta åt dig allt.
Jag visste vad de kunde göra -
- men jag sänkte garden en dag, och 35 av mitt folk dog.
- Aldrig igen. - Aldrig igen.
Kane är en bra kille. Jag vet att ni är vänner, men han tror inte att vi är i krig.
Han tror att jordslingar kan styra sina egna.
Men en fredsstyrka utanför vårt hem?
- Vad hade du gjort? - Vad jag inte hade gjort -
- är att vänta på att de attackerar oss.
Min spejare säger att de har 300 soldater utan några eldvapen.
Endast tio man välmotiverade, med automatkarbiner behövs.
Jag har mannarna.
Du vill att jag skaffar vapnen?
- Det är förräderi. - Överlevnad.
Jordslingarna tänker anfalla vårt läger och våra ledare gör inget.
Vi kan överraska dem. Väntar vi, så dör vi.
Om de vill kalla det förräderi -
- kan jag möta konsekvenserna för att rädda vårt folk.
Kan du?
Heda!
En tvekamp.
Endast en regel.
En skall dö idag.
Ni kan börja.
- Jag är glad att du kom. - Jag med.
Du är färdig.
Res dig!
Om du dör nu, dör du ej som en prins. Du dör en ynkryggs död.
Få det överstökat.
Blod måste ha blod.
Drottningen är död.
- Länge leve kungen!
Heda! Heda! Heda!
Det är dags.
- Stig åt sidan. - Vad är vapnen till?
Vi ska anfalla armén, innan den anfaller oss.
- Den armén ska skydda oss. - Har vi ett problem?
Jag har alltid gjort det bästa för oss. Lita på att jag gör det nu med.
Monroe.
- Harper. - Förlåt mig, Lincoln.
Du med, Lincoln.
Bevisa att du är en av oss, låt oss passera.
- Jag rör mig inte. - Försvinn, jordsling.
- Sänk vapnen! - Gör som han säger.
- Schyssta jordslingen, va? - Lugn, Hannah.
Vilka skyddar du nu?
Lägg undan kniven så att ingen skadas.
- Du får inte starta ett krig. - Vi är redan i krig.
Du kan inte stoppa detta.
Alla Arkadias vakter till huvudporten, genast.
- Vad är det för fel på dig? - Flytta er. Utrym området.
Ta det lugnt. Odlingsstationen, vapnen på marken.
Lincoln, du kan släppa honom.
- Vad tror du att du gör? - Det du inte vågar.
Beväpnade du dem?
- Vakter, lås in dem.
Tilbaks till era kvarter, allihop.
- Det är över. - Inget är över.
Vi är omringade av fiender.
- Nu är det nog. - Nej!
Visa oss vad du fick av jordslingarna igår.
Kom igen, Kane. Jag tror att folket som -
- röstar på dig har rätt att veta det. - Ja.
Visa oss, Kane.
Det är befälhavarens koalitionsmärke.
Det betyder att vi är 13:e klanen. Att vi kämpar tillsammans.
Nej. Det är vad bönder gjorde mot deras boskap.
- Innan slakten. - Jag är inte jordsling.
- Pike som kansler! - Du borde vara med i omröstningen.
Det räcker. För bort honom.
- Pike! Pike! - Pike! Pike!
- Vad fan tänkte du på? - Hem ljuva hem.
Vet Abby om att du tog dem?
Förmodligen inte, jag stal dem.
Det är ju minnesdagen. Vi sprider dem bland de andra.
Finns aska har du inte rätt att sprida. Raven då?
Dessutom, om Abby ännu har kvar det sparar hon det åt Clarke.
Skit i vem det sårar, eller hur? Jasper skiter väl i oss andra.
Nej. Skit i Clarke.
I mina ögon är ni båda massmördare.
Jag förstår varför hon gjorde det, och Bellamy, men du...
Maya var din vän, min...
Hur kan du utplåna en hel civilisation -
- men så kan inte jag sova om natten? Hur kan du vara okej?
Jag är inte okej!
Bara för att jag inte super ner mig varje kväll -
- betyder det inte att jag mår bra, men vi hade inget val.
Hör du, Finn? Han tror att han är oskyldig.
- Ingen av oss är det. - Far åt helvete!
I tre månader har jag sett dig plåga dig själv -
- och alla andra, mest mig, men jag vill inte vara din slagpåse.
Antingen tar du dig samman och reder ut ditt liv eller så faller du ensam.
- Är du klar? - Jag saknar min bästa vän.
Han dog också den dagen.
Går du?
Vi ses på andra sidan!
Herregud...
- Är det, "vad var det jag sa? - Nej, det är tack.
Kom in.
Sätt dig. Låt mig byta det där åt dig.
Den flickan som var med Nia -
- Ontari, vad händer med henne?
Hon återvänder inte före konklavet efter min död.
Talar du nånsin om annat än din död?
- Tack för att du stöttade mig. - Jag gjorde det bästa för mitt folk.
Dina ambassadörer förråde dig. Hur går du vidare?
De gjorde vad de trodde var bäst för sitt folk.
Godnatt, Befälhavare.
Godnatt, Ambassadör.
Grattis, Herr Kansler.
- Var är Abby? - Hon ville vara här.
Valet var inte tätt. Vårt folk är ditt ansvar nu, Charles.
- Jag hoppas att du tar det seriöst. - Tack, Marcus. Det gör jag onekligen.
Min första officiella handling som kansler blir att benåda mig och resten.
Den andra är att förkasta märket som gör oss till 13:e klanen.
För det tredje...
Låt oss avsluta det vi började.
Dåså.
- Det är inte försent att välja sida. - Det har jag redan gjort.
Textad av DSub