Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Mød Eligius IV.
"Fanger adgang forbudt."
- Kryosøvn. - Det betyder, fangerne stadig er her.
Det er en hær. Kan du dræbe dem fjernstyret?
- Hvorfor? - Magt.
- Hvad vil du have? - I skal hjælpe med at åbne en bunker.
- Jeg løslader dit folk, hvis du gør det. - Der er en læge i bunkeren.
Vi tager lægen, og så tager vi hjem og finder en kur.
Vi kommer frivilligt.
- "Vi"? - Os to.
- Det er mine vilkår. - Her er mine vilkår.
Dalen er vores.
Vi har ikke noget problem, så længe I bliver her.
Kom så.
Til skibet!
- Vi er i krig. - Gør missilerne klar.
En i menneskemængden, og en i bunkeren.
- Hvad er der galt? - Den sidder fast.
- Din ven Raven? - Må det være.
- Lad os tage hende. - Blodreina, hvad gør vi nu?
Nu går vi i krig.
Vi havde brug for dig i bunkeren, Clarke.
I havde min mor.
Hvorfor var hun bange?
Jackson.
Fortæl mig, hvad der skete dernede.
Jackson.
Pas på dig selv, okay?
Miller.
Miller, vent.
Sænk farten.
- Hvor skal du hen? - Det kan jeg ikke fortælle dig.
Octavia fortalte dig at blive her.
De tager til Shallow Valley.
Clarke.
Clarke!
Du kan ikke gøre, hvad du har lyst til.
I vil nok foran hæren for at spejde terrænet.
Hvilken vej tager I?
Det er sandstormsæson.
Vinden er forudsigelig. Jeg har gået turen mange gange.
Stol på mig. I har brug for min hjælp.
De ved ikke, hvad der venter dem, så de tre nordlige passager er åbne.
Men landsbyen er befæstet. Hvor er vandkilden?
- Her. - Hvorfor? Hvad tænker du på?
- Præcis mit spørgsmål. - Dine ordrer var...
Jeg kender mine ordrer.
Vi bør lytte til, hvad Clarke har at sige.
- I kan ikke tage havruten. - Hvorfor? Du sagde, havet er væk.
Kan det lade sig gøre eller ej?
- Måske. Men du skal forstå... - Måske, er fint til mig.
- Lad os rykke. - O.
Sænk våbnene.
Vær sød, O, hør på os.
Octavia, vi er alle på samme hold.
Jeg vil til dalen mere end nogen anden.
Det er mit hjem, men den her måde er for risikabel.
Hvordan risikabel?
Vis mig det.
I har valgt den korteste rute, hvilket giver mening -
- men den tørre havbund bliver ramt af konstante sandstorme.
Vi har teltene fra før. Sand er ikke et problem.
Det er ikke kun sand. Noget af det krystalliserede i Praimfaya.
Det er glasskår som barberblade.
I vil blive revet i stykker.
Blodreina har ret.
Desuden kan vi kun bære rationer til syv dage.
Havruten tager seks dage.
Det næstkorteste rute er 80 km. længere. Det er to dage ekstra, hvis vi er heldige.
Hvordan ved vi, der ikke er sandstorme på de længere ruter?
Stop. Vi gør det her.
Hydrofarmen giver os næsten ingen mad -
- så hvis det er den sidste beboelige dal på jorden, er det vores.
Diyoza tænker det samme.
Så kæmper vi.
Din søster har brug for dig, Bellamy. Det er godt, du er her for hende.
Rationerne er sat ved døren.
Første bataljon! Gør klar!
Er jeg skør, eller havde de dræbt mig, hvis jeg kom i vejen?
- Hvad gør vi? - Raven og Murphy har problemer.
Jeg tager med dem.
Seks dages vandretur gennem en sandstorm -
- med et hold fuld af gladiatorer.
Hvad kan gå galt?
Efter dig.
Går de til fods? Er de vanvittige?
Det er 240 kilometer gennem ørkenen.
Nej, de er ikke vanvittige. De er fanatiske.
- Fanatikere er gode soldater. - Vi lader dem komme til os.
Er det, hvad du ville gøre? Vente på at kæmpe mod dem her?
Gå i krig det eneste sted på jorden, der kan holde folk i live?
Vi har allerede fire fjendtlige i skovene.
Fem, hvis du tæller barnet med, som Clarke var så desperat for at beskytte.
Vil du lade endnu 50 gå ind?
Motiverede, disciplinerede soldater.
Du har vel en bedre idé.
Ja.
Gør mine missiler klar.
Brug McCreary, hvis Raven ikke vil fortælle, hvordan hun låste dig ude.
Så gør han da lidt nytte.
Du syntes ikke, det var det eneste, jeg var god til på Rock.
Nu ikke så selvglad. Det var også tortur.
Shaw, skaf mig de satans missiler.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
I er ikke sikre.
Der er en hær på vej mod os, nu.
En hær der er villig til at kæmpe til døden -
- for dette mirakuløse sted, I har været i to timer nu -
- og allerede er i gang med at ødelægge.
Jeg sagde, jeg fik jer hjem, og det gjorde jeg.
Måske ikke det hjem vi forventede, men vi er her.
Og vi er frie.
I har en dag til at vænne jer til nye virkelighed.
Jeres træning starter i morgen tidlig.
Spil for pokker da noget med en rytme.
Vinson... kom med mig.
- Wonkru aner ikke, hun har missiler. - Octavia får dem alle dræbt.
Abby...
Hørte du, hvad jeg sagde?
Clarke tegnede den.
Det er her, hun boede.
Hvem er det?
Det ved jeg ikke.
To senge.
Ser ud til hun ikke var alene.
Dette var min datters hus?
Ja.
Det kan blive dit, så længe du er loyal og nyttig.
Nyttig?
Vi har manglet en læge, lige siden vores blev dræbt.
Vinson er din første patient.
Det er en ære at møde jer begge.
Er han med jer, hvorfor halskraven?
Nogle af os, har problemer med at styre vores... urinstinkt.
Jeg er normalt en rar person.
Hvis dæmonen kommer frem, så tryk på den aftrækker.
Jeg overlader det til jer.
Vent... da vi kom, havde jeg en taske.
Der var medicin i. Jeg skal bruge den.
Du har alt, du har brug for lige her.
Stil en diagnose og behandl Vinson.
Derefter kan vi tale om dine piller.
- Så vi er fanger nu. - I kom til mig.
- Hvorfor kalder vi det ikke husarrest. - Hvad med John Murphy?
Raven Reyes? Vi ved, du hentede dem på moderskibet.
Vi skal have garanti for, der ikke sker dem noget, ellers hjælper vi ikke.
Har du et skjult talent, jeg bør vide noget om?
Jeg ved, du har brug for viden om Octavia. Hvad hun er i stand til.
Hvor mange våben hun har. Hvor mange krigere.
Jeg stoler ikke på forrædere.
Vinson... læg den skalpel.
Hold hænder og fødder væk fra hans mund, så går det nok.
Vi ærer dem der døde, så vi kunne leve.
En for alle.
Omon gon oson.
"En for alle."
Det er lidt smukt.
Hvordan det?
De mistede 400 mennesker.
Det er en tredjedel af dem i bunkeren.
Og de anede ikke, om de kom ud.
Dog se på dem... stærke, forenede.
Jeg kan se, hvorfor mor var bange.
Men du må indrømme... Det er imponerende.
Sådan er det at overleve alene.
Hvordan gjorde du det?
Jeg var ikke alene.
Jeg havde Madi.
Jeg er træt. Du kan få resten af min ration.
En for alle.
Jeps.
Monty, svar. Kan du høre mig?
Din bror elsker dig, Octavia.
- Kærlighed er svaghed. - Gaias lærdom, uden tvivl.
Jeg håbede, hun var ovre det pladder.
Det er ikke pladder.
Elsk ingen... og ingen kan skade dig.
Jeg elsker dig.
Gør det mig svag?
Det ville jeg aldrig sige til dig, Seda.
Km nu, Monty. Kan du høre mig?
- Hjælp! - Vi har brug for hjælp!
Det er spejderne.
Miller, hvad er der?
Læge! Vi har brug for hjælp! Det er Obika!
- Jeg henter førstehjælpskassen. - Hjælp os!
- Hjælp ham! - Bliver vi angrebet?
Jeg ved ikke, hvad der er galt!
Hurtigt! Hjælp ham!
Flyt jer, jeg kan hjælpe.
Ikke dig.
Octavia.
Lad hende komme til.
- Han lever, men hans hjerte galopperer. - Hvad skete der?
Vi delte os for at dække området.
Han skreg, at de var overalt. Da jeg kom hen til ham var der intet.
Der var mere skrig og skrål...
Der er noget inde i ham.
Hurtigt, få ham over i teltet.
- Ingen andre kommer ind. - Ryk væk!
- Her læg ham på bordet. - Hjælp mig med at få hans jakke af.
Clarke, hvad er det?
Det ved jeg ikke.
- Miller, fortæl hvad der skete. - Intet, vi stoppede for at spise.
Så delte vi os. Det næste jeg hørte, var han skreg.
- Vis mig dine rationer. - Det er intet galt med vores rationer.
Han spiste, da det skete.
Var det rationerne, ville Miller også have det.
- De deler alt. - Det kom ind i ham på en måde.
Vent.
Se.
Det kom fra sandet.
Vi må tilbage.
Hvad, nej.
- Han fortalte Miller, de var overalt. - Ja, men Miller sagde han intet så.
Overalt kunne betyde, overalt i ham.
- Jeg er enig med Blodreina. - Hvilken overraskelse.
- Vi marcherer ved daggry. - Og Obika?
Har han det ikke bedre til den tid...
Gør jeg en ende på hans lidelser.
Hun er hårdere, end hun ser ud til.
Raven...
- Jeg er ked af det her. - Du kan torturere mig alt det du vil.
Mit svar ændrer sig ikke.
Jeg gjorde det ikke!
Hold op med at lyve.
Ved du, hvad der sker...
Hvis jeg trykker på denne knap... mens du er våd?
Heller ikke mig.
Men fortæller du ikke lige nu, hvordan vi får kontrol over vores missiler...
Hvad er der galt med dig?
Lad mig tale med hende alene, så får jeg det ud af hende.
Få ham ind.
Nej, Stop!
Han har ikke gjort noget. Stop!
Nu...
Hvem af jer, dræbte min gode ven Kodiak oppe på moderskibet?
McCreary, træk dig tilbage.
Du har fem sekunder til at fortælle mig, hvordan man låser de missiler op.
Et.
- McCreary. - Jeg ved det ikke.
- To. - Jeg sværger!
- Jeg gjorde det ikke! - Tre.
Fire!
Læg den kniv.
Du begår en fejl.
Ja? Det er ikke første gang.
Ud, allesammen.
Jeg kan måske ikke dræbe dig...
Men du har ikke brug for ben for at flyve.
Lad os gå.
- Er du okay? - Er du?
Fortæl ham intet.
Hun kunne ikke, selvom hun ville.
Det er mig, der har låst våbensystemet.
Diyoza var skræmt over det hun så i den bunker.
Og da vi åbnede ild, vidste hun vi var i krig.
Så sagde ikke, du havde hacket missilsystemet, havde hun afsluttet -
- det lige der og alle var døde. - Du lod os torturere for ingenting.
Det var ikke for ingenting.
Det var for at redde hans egen røv.
Undskyld. Ledte du efter et "Tak"?
Du lod dem gøre det, for det ville de gøre mod dig, hvis de hørte sandheden!
Nej, Raven. Han har lige reddet mit liv.
I det mindste kan vi da høre på ham.
Jeg formoder, du har en plan for at få os ud, ikke?
Jeg fortæller dem hun kom til fornuft og låste missilerne op.
Den plan stinker.
Er alternativet mere tortur, tror jeg, vi skal lade ham redde sin røv.
- Hun vil bruge missilerne. - Det vil hun.
Der er en hær fra bunkeren på vej herhen nu.
Enten fortæller jeg, du hjalp mig ind igen -
- eller jeg selv fik hacket mig ind, men en af de valg -
- holder jer i live.
- Så er det den, vi vælger. - Nej.
Det er det ikke.
Jeg så dig i kaptajnens log.
Diyoza holdt dig i live for at flyve skibet, men du er ikke en af dem.
Derfor løj du om at være låst ude af missilerne -
- og derfor hjælper du os nu.
Tro mig, Murphy.
Du vil bedre kunne lide min plan.
Du skal hvile dig.
Nej, jeg skal arbejde, så længe jeg kan.
Jeg kan passe på dig.
Jeg ved, hvad jeg skal gøre..
Det er okay.
Det er ikke okay.
Nej.
Jeg fik dig næsten dræbt i den arena.
Du skulle dræbe en på grund af mig.
Forstyrrer jeg?
Fortæl mig, hvad jeg skal vide, og jeg lader dig ryste videre.
Vinson har stenlunge -
- nok på grund af jeres minearbejde.
Og det viser sig ved de sorte pletter.
- Kan du behandle det? - Det er meget svært -
- uden en biopsi. Og er det kræft, er prognosen...
Det er ikke kræft. 13 andre patienter har lignende symptomer.
Du vil også finde resultatet af den tidligere læges biopsi.
Han kunne ikke finde ud af hvad det var, så McCreary dræbte ham.
Du testede hende?
Vi har ikke kun brug for en læge. Vi har brug for en god læge.
Tillykke. Du må blive.
Forbliv nyttig, så må han også blive.
Der er andre som hende i den bunker.
- Du er en beslutsom forræder. - Læger, bønder.
Og alle er trænet i at dræbe.
- Selv børnene. - Ja, de havde intet valg.
Men vi kan give dem et valg.
Der er en hær på vej over ørkenen, for at angribe mig.
- Skal vi invite dem på te? - Det ved jeg ikke.
Drikker de mordere og tyve du omgås af, te?
- Nå man snakker om solen... - Vi skal snakke.
Din pilot trak våben mod mig. Det er med respekt jeg fortæller dig det.
- Jeg beder ikke om tilladelse. - Jo du gør, og du får den ikke.
McCreary, det er Duff. Løslod vi fangerne?
- Hvad pokker taler du om? - En af dem lettede lige fra luftslusen.
Ikke mere støj.
Raven vidste, I holdt øje med lejren.
Vi skal afsted, nu.
- Raven? - Hun er der stadig.
- Du efterlod hende? - Hun lavede en aftale for at få mig ud.
- Halsbånd? - Det ville jeg ikke gøre.
Hvad med Abby og Kane? Vi så, de blev ført af skibet.
- Gjorde du? - Det betyder, Bellamy fik bunkeren åbnet.
- Kom han ikke tilbage? - Hvad med Clarke?
Hvem er Hobbitten? Nå pyt.
Vi skal advare Bellamy inden de affyrer missilerne.
- Missilerne? - Ja, som i død fra oven.
Vi skulle komme i radioafstand.
- Hvor er roveren? - Bjørnegrotten. Jeg kører.
Bare rolig. Bjørnene er væk.
Inden du siger noget, så lod jeg Murphy gå, så hun kunne låse missilerne op.
Systemet er armeret. Problem løst.
Dine er lige begyndt.
Hendes ven har stadig halsbånd på.
Lige her.
i kan hente ham ind nu, eller lade ham lede os til resten af dem i skoven.
- Han går ingen steder. - Din skiderik!
- Få hende tilbage i cellen. - Godt gået, Shaw.
Vi tager på jagt når vi er tilbage. Vi letter om 20.
Bellamy. Det er Murphy. Sig du kan høre mig.
Hvad?
- Troede du var sjovere. - Clarke fortalte hende historier.
Virkelig?
Var jeg den flotte helt, som fik pigen?
Eller det selvglade fjols, der mistede hende?
Octavia er min favorit.
Ikke for at fornærme.
Clarke sagde, hun klarede det ikke uden nogen af jer.
Vi havde ikke klaret det uden hende.
Ikke engang tæt på.
John!
Halskraven må have stor rækkevidde. Madi, bak.
Stop her.
- John, kan du høre mig? - Monty, kan du få den af?
Der er ikke tid. Vi må stoppe de missiler.
- Hvad laver du? - Det jeg skal gøre.
Echo har ret. Bare efterlad mig.
Er det en gps, kan den spore den også. De er sikkert på vej nu.
Derfor skal I afsted.
Smut, før vores venner eksploderer.
Kom nu.
Octavia er ikke den eneste der har forandret sig.
Du kunne havde dræbt de fanger i Kryo, men gjorde det ikke.
Var det ikke for dig, ville Diyoza have dræbt mig, og Madi ville være alene.
Du fik åbnet bunkeren.
Hvem vidste det ville være Pandoras Boks?
Jeg mener det, Bellamy.
Hjertet og hovedet.
Så...
Hvad siger dit hoved om to hære, i krig om den eneste grønne plet på jorden?
Det samme som dit.
Der kommer noget!
Hvad pokker?
Sandstorm.
- Det blokerer vejen. - Kan vi løbe fra det?
Så længe det veksler fra øst til vest, burde vi kunne, men vender vinden...
Vinden har ikke mødt Wonkru.
Nu er der intet valg. Vi fortsætter.
Fortsætter. Takket være dig -
- er vi fanget mellem skarpe vinde og gnavende parasitter.
- Takket være dig er vi i krig, Bellamy. - Kun hvis du insisterer på at kæmpe.
Kæmp eller dø, det er alt.
Du forstår det ikke.
- Du er ikke en af vores. - Er Obika en af jeres?
For du er ved at afslutte hans liv, som om han er betydningsløs.
- Det forstår jeg. - Cooper, nej.
Vis lidt respekt.
- Bellamy. - Rolig.
Hvis jeg var dig, ville jeg stoppe.
Han er vågen.
Hold ham!
Få det ud!
Alle ud, nu!
Indra! Brænd det ned. Dræb dem alle!
- Jeg kan ikke mærke mine ben. - Det må være gift.
Læg hendes arm på bordet. Det må ikke komme ind i hendes krop.
Lav en årepresse.
- Okay. - Og skaf medicin.
Der er dusinvis orme. De må lægge deres æg...
Jeg er lige her.
- Vi klarer det. - Okay.
- Vil det stoppe det? - Det er ikke til ormene, men blodet.
- Jeg skal bruge en kniv, nu! - Hvad venter du på?
- Okay, hold dig i ro. - Hvad end du gør, så gør det.
Det kommer til at gøre ondt.
Clarke? Clarke, det går galt.
Dælme nej.
Jeg har det. Stille.
Clarke, bare træk det ud.
Kan I høre mig, dette er et nødopkald.
Jeg ordner det. Tag den.
Monty, det er mig.
Noget siger mig, vi fik dit nødsignal.
Det tvivler jeg på.
Fangerne har folk overalt heroppe og missiler på transportskibet.
- Missiler? - Der er et på vej mod jer lige nu.
I skal flytte jer. Gem jer. Kom i dækning.
For en kikkert fra rummet? Hvordan skal vi gøre det?
Murphy siger, vi har en ven indenfor. Har han ret, ser de ikke efter os.
Der er et hul, men I skal gøre det nu.
Her.
Hvor finder vi beskyttelse mod missiler midt i ødemarken?
Ser de os trække os tilbage, lader de os gå.
Du forstår det stadig ikke. Wonkru trækker sig aldrig tilbage.
- Det skal I, hvis I vil overleve. - Der er ikke tid til at skændes.
Selv hvis vi gjorde, ville vejen hjem føre os lige ind i en sandstorm.
De ruiner er ikke vores hjem.
Dalen er, og vi tager den tilbage.
Octavia, rolig nu.
Giften er stadig i dig.
Forsøg dog at forstå det.
Vi har målet i sigte.
Ilden fri.
Vi gør det ikke en gang til, Shaw.
Modtaget.
Der sprænges.
En mere for held?
Jeg tror ikke på held. Ingen kunne have overlevet det.
Få os hjem.
Skub!
Abby...
Giv mig pillerne.
Nej.
Du lovede det.
Kan vi hjælpe jer?
Diyoza tror, I kan.
- Tag ham. - Hvad?!
Et øjeblik. Nej. Vent, rolig. Vent lige lidt!
- Abby, kæmp ikke imod. - Hvor tager I...
Sker der noget med ham, hjælper jeg jer ikke.
Jo, du gør.
Hvilken en er din?
Så...
Kan du redde mig?
Jeg er ikke sikker.
Burde jeg redde dig?
Lad os begynde.
- Hvor skal vi hen? - Bare fortsæt.
Se fremad.
I laver en fejl... I begår en stor fejl.
Der er så få... så få mennesker tilbage.
I kan ikke bare... dræbe løs og så forvente...
Så er Octavia død?
Nej.
Vi så en hel bataljon sammenkrøbet i sandstormen for at beskytte hende.
Tror du, en hær af forbrydere vil følge mig ind i en sandstorm?
Det tvivler jeg meget på.
Kan du lide tequila?
- Aner det ikke. Jeg har aldrig smagt det. - Så er det din lykkedag.
Jeg ville ønske, du ikke havde givet Abby de piller tilbage.
Ønsker er for de svage. Det plejede min far at sige.
Han hjalp mig med at skjule mig fra det SEAL Team, der skulle arrestere mig.
Mit team.
De skød ham to gange i hovedet, præcis som jeg havde lært dem.
Da jeg hørte dem ovenpå, vidste jeg, det var forbi, så...
Jeg skar min egen hals over.
Jeg skulle have skudt mig i hovedet.
Det med pillerne er mellem dig og din kone.
Så længe hun gør sit arbejde, har vi ingen problemer.
Abby er ikke min kone.
Kanpai.
Bedre end te, ikke?
Betyder det, du vil tage imod mit folk?
Måske. Men fortæl først om Octavia.
Hvad fejler hun? Er det orm?
Det tror jeg ikke. Jeg tror, hun har glas i lungerne.
- Vi skal have hende tilbage til Polis. - Blodreina, der er 11 døde.
12 hvis vi medtager Obika.
Tag deres våben og rustninger.
Efterlad ligene.
- Efterlade dem? - Der er ikke tid.
Fjenden kan se os. Kald til retræte.
- Gør klar til afgang! - I hørte hende. Sæt igang, folkens.
- Parat? Jeg klarer det. - Hvordan går det med armen?
Skaden på musklen burde være minimal, men -
- vi ved mere om et par dage.
Tak fordi du reddede mit liv.
Du reddede vores.
Du havde ret. Wonkru er stærk.
Præcis som deres leder.
Jeg er glad for, du lever, storebror.
Men taler du imod Wonkru igen, -
- så bliver du en fjende af Wonkru.
Og en fjende af mig.
Stop. Stop.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org