Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
En af bylderne sprang. Det var lydbølgerne.
- Kurer mig og du får pillerne. - Nej.
Din sygdom mod min.
Noget siger mig, du knækker, før jeg dør.
Hydrofarmen kan knapt nok brødføde os.
Hvis det er den sidste frugtbare dal på Jorden, skal den være vores.
50% af vores folk nægter at gå i krig. Det er Madi.
At der findes en kommandør derude vanskeliggør tingene.
Hydrofarmen virker igen.
Drag i krig hvis du vil, men giv dem i det mindste et valg.
- Hvad gjorde du? - Fjernede deres valg.
Jeg ved, hvordan det føles at mangle noget.
Hvad var det?
Mor, vågn op!
Mor, kan du høre mig? Du skal sluge denne slange, forstået?
Lad mig gøre det.
Okay. Giv mig saltvandet. Løft tragten højt op, ikke?
Fint.
Træd tilbage.
Doc, er vi parat til at arbejde igen?
Hvordan pokker er du kommet herhen?
Stands lige før midnat. Så tæt på, som du kan komme.
Okay. Afspil det.
En 24-timers løkke. Genialt.
Hvis du vil have mig undskyldt, skal jeg se...
Hvor lang tid har vi?
Hvis de tog afsted i morges, seks dage, måske syv.
- Bryd løkken. Jeg vil se, hvor de er. - Bror, det tog mig 10 minutter -
- at finde tilbagespoling. Hvad hvis...
I er alle syge. Derfor tog I min mor med fra Polis, -
- derfor I hjalp med at åbne bunkeren. - Ja, og nu da du er her, -
- vil hun måske gøre sit arbejde.
Tag dem med til hende. Er hun stadig ramt tving et par stykker i hende.
Lad os få gjort vores junkie brugbar igen.
Vent.
- Junkie? - Jeg er ked af at sige det.
Hun tog en overdosis. Giver du hende mere nu, kunne hun dø.
Tja, så har vi et problem. Ved du hvad.
Du foretog en udpumpning, så du har evner.
Du får 24 timer til at få hende i sving igen.
Når hun er på benene igen, og hun så stadig ikke vil helbrede os...
Så får I begge lov til at opleve jeres døtres død.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
- Hvad? - Findes der noget, du ikke kan reparere?
Bortset fra mit ben? Niks.
Det tog hende seks år at få os tilbage til Jorden.
Men nu er vi her. Han hader, når jeg er så god.
Forsigtig. Grotten er ikke stor nok til dit ego.
- Se selv? - Okay, hvad så med Eligius III?
Se der er allerede opgivelse i hendes øjne.
Mens vi var på moderskibet, hackede jeg dets filer.
Der var bare en, jeg ikke kunne bryde.
Godt. Vi er parat. Antennen sigter mod Polis. Start sendingen.
- Den er ikke forbundet endnu. - Så forbind den.
- Hvad er der galt? Blev du opdaget? - Værre. De søger ikke efter os mere.
Hvad mener du?
Okay... vil du hjælpe?
Så vidt vi kunne se fra antennen, så vi dit folk vandre med -
- våben og forsyninger mod den nordlige grænse?
Hvis McCreary flytter tropperne mod nord, -
- så er Wonkru på farten igen. - Så meget for at slukke øjet.
Hold mund, Murphy.
Hør, vi kan ikke hjælpe, -
- med mindre vi kender sandheden. - Sandheden er, jeg blev snydt.
De hackede øjet deroppe.
- Jeg er imponeret. - Lad være med at være det.
Hvis McCreary ved de kommer, er vi fortabte.
Uden overraskelsesmomentet på vores side, bliver det en massakre.
Vi skal have dem til at vende om. Lad os få den op.
Bellamy, svar hvis du kan høre mig.
- Echo... - Vent.
Der er en grund til, hun taler trig.
Hvorfor snakker du trig? Hvad er der galt?
De ved, I kommer.
I har mistet overraskelsesmomentet.
De ved, vi kommer.
- Clarke? - Det må det være.
Echo, hør på mig.
Hvis Clarke er på deres side, taler hun jo også trig.
Er Clarke på deres side? Hvad betyder det?
Det betyder, vi skal gøre det hurtigt.
Bellamy, I skal gå tilbage.
Vi har deres pilot, så du er i sikkerhed, lige nu.
Men du må ikke komme hertil.
Det er umuligt.
Det er en lang historie, men vi kan ikke vende om...
Og vi kan ikke standse.
Vi er fem dage derfra.
Det er den tid du har, til at finde os en vej ind.
Derefter -
- løber vi tør for rationer.
Vi arbejder på det. Vær forsigtige.
Skifter og slutter.
Clarke og McCreary?
Hvis det er sandt, tager jeg mig af hende senere.
Lindo.
Tag dine folk og rekognoscer sydpå. Hold jer ude af syne, og angrib ikke.
Vi har brug for detaljer om troppe-antal og våben.
- Himmelfolk, I går med mig. - Pistol.
- Jeg følger med dig. - Nej, du gør ej.
Tillid skal fortjenes. Ikke sandt, Oberst?
- Hvad er der galt? - Jeg får aldrig pistolen.
- Du bliver her. - Du har brug for min hjælp.
Hvad vi har brug for, er at McCreary ikke kan affyre missiler -
- mod vores venner igen.
Tror du, jeg ville gøre det, hvis jeg blev fanget?
Tortur kan ændre folk.
Jeg er snart tilbage.
Hun er vågen.
- Mor? - Clarke?
- Hej... - Hvordan...
Mor, nej.
- Du må ikke se mig sådan her. - Mor, jeg har brug for dig.
Vi har problemer. Octavias hær vil være her om fem dage.
Medmindre du behandler McCrearys folk...
- Clarke, nej. - Madi, det er ikke til debat.
Jeg så hendes billede.
- Hvem er hun? - Det er en lang historie.
Nu må vi fokusere på at få dig på benene igen -
- så du kan operere. - Nej. De mennesker, McCreary...
Er en morder og en sociopat -
- som tilfældigvis ønsker det samme som os.
- At stoppe Octavia. - Han truede med at dræbe os. Ikke sandt?
Jo. Jeg bryder mig heller ikke om det.
Men hvis vi hjælper ham, overlever vi. Hans folk vinder krigen.
Vi må bekymre os om resten senere.
Mor, din puls er svag og du mangler væske.
Jeg er bange for, at hvis du tager flere af disse...
Du har ret. Min krop er for svag.
Hvad gør vi så? En afgiftning tager for lang tid.
Du skal operere om 24 timer.
Først, smid pillerne væk.
Derefter skal du hente min taske. Den er under sengen.
Der er en modgift mod Opium i tasken. Jeg plejede at bruge den i bunkeren.
Travitirol. Det vil hurtigt afgifte mig.
Hvis jeg får hjertestop, er der også adrenalin.
- Mor... - Det skete ikke, sidste gang.
Sidste gang? Hvor længe har det stået på?
For længe.
Giv det gennem drop. 20 milliliter til at starte med.
Du må først binde mig fast.
- Hvorfor? - Jeg vil ikke skade dig.
Hvad er der sket med dig, Mor?
Du sagde, at vi havde fem år.
- Vi har kun været hernede i to. - Jeg har gjort alt hvad jeg kan, -
- bortset fra, at udrydde de inficerede planter.
Svampen er begrænset til sojabønnerne, men ikke længe.
Jeg reddede et par raske planter til at tage frø fra...
Hvor længe?
Et år. Mindre, hvis vi er heldige.
Et år! Uden en proteinkilde.
- Vi ved alle hvad svaret er. - Abby...
Hvis vi ikke får mindst 10% af vores kalorier fra protein, -
- i løbet af den tid, vil vi sulte ihjel.
Beklager, Marcus, det er en kendsgerning.
Der er kun en mulig kilde.
Arenaen.
Vil det være nok?
Til at holde et år?
Det burde det være, når kriminaliteten begynder at stige.
- Og det vil den. - Overvejer vi virkeligt det her?
- Hvad kan vi ellers gøre? Kane...
Kom med en anden løsning.
Der er ingen anden løsning.
Bellamy og Indra vil tale med dig. Jeg ved ikke om hvad, men vi afvæbnede dem.
- Du leder os ind i en massakre. - Det vil vise sig.
Echo havde radioforbindelse. Din fjende ved, at du kommer.
Vi behøver ikke bekymre os om missilerne, men de flytter deres våben i stilling.
Vi må antage, at da der kun er tre indgange til dalen, -
- vil de alle være svært bevogtede. - Echo leder efter den bedste vej ind.
Vi kan ikke vende tilbage, fordi du brændte farmen.
Og hvis vi stopper, vil vi dø af sult. Så du skal vide, -
- at du har dræbt dit folk. - Bellamy...
Nyd din gåtur.
Læg de andre brædder lige der.
- Hvad? Hvad er det? - Bunkere. Bevæbnede vagter.
De bygger dem på begge sider af kløften.
Man behøver ikke være spion, for at se det ikke er den bedste vej ind.
Vi er for højt oppe, her er for koldt, og de kan se folk på lang afstand.
- Kom med. Lad os flytte os. - Øjeblik. Ikke så hurtigt.
- Murphy, vi spionerer, vi stjæler ikke. - Det er let for dig at sige.
Du har allerede et våben.
Jamen hejsa, smukke. Våben. Se.
Kassen ved siden af er ammunition.
De kan ikke skyde os, med det de ikke har.
Følg mig.
Smid pistolen.
Med det samme.
Hør, skyder du mig, så skyder hun dig. Hvorfor lader vi ikke allesammen som om, -
- dette aldrig er sket?
Jeg har en bedre ide.
Hun smider sin pistol, eller vi forvandler dine venner til lyserød tåge.
Meld det til McCreary. Sig vi har de folk, der tog Shaw.
- Det ville være noget af et trofæ. - Shaw, hvad pokker laver du?
Ved I hvad. Lad dem gå og tag mig i stedet, -
- McCreary får sin pilot, affyrer sine missiler, I bliver helte.
Jeg binder ham. Dræb de andre.
- Flot kast. - Mange tak.
Det var så lidt...
- John, vil du stadig have et våben? - Ja for pokker.
Du kan blive.
- Jeg bad dig ligge ned. - Barnet har det fint.
Det ved vi ikke. Han skal bruge en rigtig læge.
Det skal du også.
Jeg er også bekymret for Abby. Da McCreary kom efter os, -
- stillede hun sig imellem ham og mit barn uden at tænke.
Hun er en modig kvinde.
Opiater er et helvede.
Da jeg var soldat for længe siden, -
- mistede jeg flere mænd til piller end krigen.
Hvad så med denne krig?
Er vi på den rigtige side?
Hvordan vil den udspille sig?
Store tab på begge sider.
Wonkru vil lide tab ved grænsen, men når de slipper ind, -
- med deres antal, fordele og træning...
Vil Den Røde Dronning regere over -
- den grønne dal. Det eneste spørgsmål er så, hvor meget af den der er tilbage, -
- når freden sænker sig.
Hvem ved, Kane? Måske tilgiver hun dig og Abby -
- for desertion og forræderi i stedet for at dræbe os alle, -
- og alle kan leve lykkeligt bagefter.
Octavia mistede sin lykkelige slutning for længe siden.
Hvordan vælger man mellem et monster og Djævlen?
Bare stop. Det er for meget. Nej. Nej, vær sød, jeg beder dig.
Min krop kan ikke klare det.
- Jo, den kan. - Madi.
- Lad hende være. - Stol på mig. Jeg ved, hvad jeg taler om.
Det betyder intet.
- Vi får dig gennem det. - Gode gud.
Ser du ikke, hvad hun gør? Hun tror, hun kan beslutte det for dig.
At hun bestemmer, hvem der skal leve, og hvem der skal dø.
Lad ikke hende træffe beslutningen for mig.
Ikke for mig. Hvis jeg dør, vil du aldrig tilgive dig selv.
Du valgte dette. Ikke Clarke.
Hun sagde, hendes mor var rar og kærlig.
Hvad er der sket med dig?
- Nej, mor. - Hvad sker der? Hvad har jeg gjort?
- Det var ikke dig. - Hvad sker der med hende?
Hun fik hjertestop. Kom nu.
De skal se os gøre det.
Vi kender alle situationen.
Det vi gør her, gør vi for at overleve.
Nogen af jer ser det som syndigt.
Men synden ville være at dø af sult, når vi ved...
Vi er de sidste af menneskeracen.
Skyl det ned med grøntsagssuppe. Det gør det lettere.
- Et år. - Jeg ved ikke, om jeg kan gøre det.
Jeg tænker hele tiden på arenaen. Deres ansigter.
De døde, for at vi kunne leve.
Ær dem. Lad ikke deres offer være spildt.
Det kan jeg ikke.
- Jeg ved, det er svært, men vi skal... - Jeg sagde nej.
Vi skal allesammen selv træffe dette valg.
Der er intet andet valg.
Spiser du ikke, dør du af sult.
Der er altid et valg, Abby. Det ved du.
Mor?
Du reddede hendes liv.
Vil du virkelig redde deres?
Jeg er træt, Madi. Lad os snakke om det senere.
Jeg elsker dig, Clarke, men vi holder med de forkerte i denne krig.
Måske. Men du får lov til at leve.
At leve med sig selv er en helt anden sag.
De forskanser alle tre nordlige indgange.
Udtørrede bifloder her og her.
Hver sted har to bunkere en på hver side af indgangen, -
- med skytterne ligeligt fordelt. - For pokker da.
Han bruger min taktik. To bunkere ved hver indgang.
Min plan krævede Eligius udstyr.
Jeg tabte min notesbog på tankstationen. McCreary må have fundet den.
Hvor detaljeret var den?
Angrebsformationer. Våbenfordeling.
Første angrebsbølgemuligheder. Modforanstaltninger.
Alt hvad jeg kunne tænke på.
- Og jeg tænkte på alt. - Okay.
Er der en sikker måde at slippe ind på eller ej?
Vi kommer under hård beskydning, men så længe vi bliver sammen, -
- kan vi gøre det. Har alle forstået?
- Vi skal snakke med hende nu. - Luk ham ind!
Du får ikke brug for den.
- Fandt spionen en vej ind? - Ja.
Ryd rummet.
Før jeg siger, hvad jeg ved, skal vi være enige om en ting.
- Jeg lytter. - Den krig, du er så bekymret for, -
- vil blive udkæmpet på det eneste sted på Jorden, man kan overleve.
Det er grundlæggende idiotisk.
Men den er her, og om fire dage, når vi traver mod dalen, -
- vil vi kæmpe på den rigtige måde.
Garanterer den rigtige måde, at vi vinder?
Den ender med, at vi accepterer modstanderens overgivelse.
Når de nedlægger våbnene, vil vi dele dalen med dem.
Ingen henrettelser. Ingen arenaer. Ægte fred.
Tro det eller ej, jeg ønsker det samme.
Det ville jeg ønske, jeg troede på.
Fint. Jeg accepterer dine betingelser.
Så fortæl mig, hvordan krigen kan vindes.
- Indra har detaljerne. - Bellamy...
Det er sådan, det skal være. Du og jeg.
Kæmpende skulder mod skulder.
Jeg kæmper ikke for dig.
Jeg kæmper for at komme tilbage til min familie.
Jeg elskede at se dig sove.
Jeg kender godt den følelse.
Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Jeg begyndte med pillerne efter A.L.I.E.
Ravens isbad påvirkede min hjerne.
Mor... du behøver ikke forklare.
Jo, jeg gør.
Vi gjorde ting for at overleve.
Ting intet menneske burde opleve.
Bestemt ikke, jeg vil ikke fjerne deres valg.
Når de bliver sultne nok, vil de spise.
Hør på mig. Ingen ønsker at gøre dette.
Men vi kan ikke lade dem sulte. hvis de dør af fejlernæring, -
- vil musklerne svinde, og der vil ikke være nok kød på dem.
- Jeg vil ikke høre det. - Men det bliver du nødt til.
På Arken havde Blightgenerationen et valg, -
- og de kom sig aldrig over det. De folk der valgte at spise skulle -
- se dem der ikke gjorde dø langsomt, -
- og deres skyldfølelse... ødelagde dem næsten.
Hvad vil du have, jeg skal gøre?
Gøre det ulovligt ikke at blive kannibal?
Det er da en måde at fylde fryseren på.
Først skaffer vi... fuld indvilligelse.
- Og så tager vi os af forsyningerne. - Forsyningerne.
Det er mit folk, du taler om.
Det ved jeg. Det er også mine.
Så tænker jeg, du ønsker, jeg gør en undtagelse med Kane.
Nej.
Marcus er nøglen. Overbeviser du ham...
Vil resten følge trop.
Hvad er det med våbnene?
Vi ærer dem der døde... for at vi kan overleve.
Jeg giver jer alt af mig.
Det ved I. Og det gjorde de også.
Jeg kan bare ikke gøre det.
Jeg kan ikke.
Spis.
Beklager. Jeg kan ikke.
Måske var jeg ikke tydelig nok.
- Det er ikke et valg. - Det er det for mig.
En af mændene i arenaen i går var min bror.
Og han gav sit liv, så du kunne leve.
Så vi alle kan.
En for alle, og alle for en.
Jeg er ikke respektløs...
Men jeg vil hellere dø med min bror, end...
Octavia... hvad laver du?
Du er Wonkru...
Eller en fjende af Wonkru.
- Vælg. - Octavia...
Sænk dit våben.
- Spis eller dø. - Gør det ikke.
Octavia, sådan er du ikke. Sænk dit våben.
Bare tag en bid.
Gør det.
- Du spiser eller dør. - Octavia, nej.
- Spis eller dø. - Stop, hun spiser.
Nok nu.
Jeg spiser.
Det var mig.
- Det er okay. - Det var mig.
Det er okay.
- Er du gået fra forstanden? - Er du?
- Et dødsfald og denne krig er slut. - Det har vi snakket om.
Bryd dig om det eller ej, vi er på hans side.
Hvordan kan du stadig være imod Octavia efter hvad din mor sagde -
- foregik dernede?
Hun slog hendes egne folk ihjel for at nedbryde deres egen vilje.
Det ved jeg, og hvor grusomt det end var -
- at fratage dem deres valg, og lægge alt på hende -
- hun bar det, så de ikke skulle.
Ligesom dig på Mount Weather.
- Jeg har aldrig fortalt dig den historie. - Der er meget, du aldrig har fortalt.
Bellamy, Raven, Octavia, selv Murphy.
De var altid heltene.
Når alt kommer til alt, var det dig.
Indtil nu. Jeg skammer mig, over dig.
Hør lige her. De ting jeg gjorde -
- gjorde jeg for mit folk. Og ved du hvad?
Nu er du mit folk.
Clarke... Jeg har brug for din hjælp.
Jeg kommer straks.
Jeg har aldrig sagt, jeg var en helt, Madi...
For det er jeg ikke.
Bellamy.
Det sidste af rationerne.
Hør... vil du have os med dig ved fronten...
Nej, vi klarer det.
Du bliver. De efterlader teltene her.
Når kampen er ovre i morgen, tilslutter du dig os.
Jeg fortalte Octavia, vi tager 80 hektar, i det østlige hjørne af dalen.
Få andet end Alger til at gro, okay?
Bevæbn jer allesammen.
- Vil det virke? - Ja, for mig gør det.
Når skyderiet starter, tager det McCrearys styrker 10 minutter at komme.
Så brug ikke alle jeres kugler før det sker.
Der er gået fire dage. Vi er på vej i krig, og måske skulle du -
- tilgive mig for at jeg reddede dit liv.
Jeg er ikke vred på dig fordi du reddede mit liv.
Jeg er sur på dig, for at få mig til at bekymre mig om dit.
Forstået?
I er snart sammen igen.
Det er næsten morgen. Lad os gennemgå det igen.
Når jeg giver signal, åbner vi ild mod bunker et -
- fra position A, her. Ifølge Diyoza -
- ved første tegn...
Vil McCrearys styrker ved punkt B og C omgruppere for at forstærke A -
- i tro på, vi kommer gennem der. - Og lader de andre to døre åbne.
Vi kommer gennem her. Punkt C. Hvis vi timer det rigtigt og hurtigt -
- er der ingen modstand. Når vi er i skoven, indtager vi landsbyen.
- Når vi når skoven, vinder vi. - Okay, jeg informerer mit folk.
- Dit folk? - Gem det til fjenden.
Spred ordet. Vi bryder op ved morgengry.
Fortæl Echo, jeg sagde, godt klaret.
Du kan selv fortælle hende det om to timer.
Det vil være det værd.
Når vi er i dalen -
- og alt vi gjorde for at nå derhen...
Vi give mening. Det vil du se.
Jeg håber du har ret.
Det skal jeg have.
- Barnet? - Okay.
- Godt. - Hvordan med nakken?
Okay.
I har to sekunder til at fortælle mig, hvorfor I melder jer.
Det er alt, jeg skal bruge. Wonkru ved, du har mine planer.
De kender hver en bevægelse, inden du laver den.
Med andre ord, taber du denne kamp. Eller du kan have vores våben -
- og vi fortæller, hvordan du vinder. - Og hvorfor skulle du fortælle mig det?
Fordi, jeg ikke vil have djævlen bor denne have.
Tekstet af SUBSTANCE for Danishbits.org