Tidigare på The 100
Stoppar du hennes hjärta?
Döden gör så att hennes medvetande backas upp på enheten.
- Jag tar ut det. - Vi får tillbaka Clarke.
Vi måste starta om hjärtat.
- Varför vaknar hon inte? - För att Josephine är kvar där inne.
Hon är borta.
Nej, det är hon inte.
Clarke?
Ingen får upptäcka att jag är nattblodig.
Tyst.
Miranda är död.
De ska avrätta en av ert folk ikväll.
- Madi? - Nej. Hon är en värd.
Barnet benådas,
men ni andra kommer att brännas på bål för era brott.
Ta mig till en fönster med utsikt över avrättningen.
Jag är ledsen.
Russell, hör på. Du kan ännu rädda din fru.
Vi kan fortfarande göra nattblod.
Benmärg.
Ta ner dem.
Doktor Jackson?
Jag är här, Madi.
Jag kan inte känna min hand. Det är nåt som är fel.
Snälla, hjälp.
Jag kan inte känna den. Jag kan inte andas.
Madi, det är okej.
Abby! Raven! Emori!
Varför lät du mig inte göra slut på honom som vi pratade om?
Jag trodde du ville ha hämnd.
Ditt drag.
För Jackson är oskyldig.
- Han är en av oss. - En av er?
Han håller på att ta din benmärg.
Låt oss bara spela.
Schack är inte ett spel.
Det är en strategilektion.
Och du är inte uppmärksam.
Schackmatt.
Jackson är en spelpjäs.
Om du hade dödat honom,
skulle vi vara fria nu.
På väg till slottet för att döda de som mördade Clarke.
Istället, kommer vi antagligen dö med henne.
Bra gjort.
Vad vill du ha från mig?
Jag vill att du ska härska över den här världen,
som jag gjorde över den förra.
Jag vill att du ska döda alla som kommer i din väg.
Jag vill att du ska utkräva hämnd för Clarke.
Säg vad jag måste göra.
Hej.
Du är okej. Du är fortfarande här.
Tack vare dig.
Hur länge har jag sovit?
Ett par timmar.
Jag är så ledsen, Clarke.
Jag visste att du var en måltavla.
Jag skyddade dig inte.
Bellamy, du räddade mig.
Hur räddar vi alla som jag lämnade bakom mig?
Om du inte hade gjort det, hade jag varit död.
All hade varit det. Echo, Madi.
Josephine hade sett till det.
Din plan var bra.
Min plan var att använda Josephines medvetande-enhet
för att förhandla om fred. Och nu,
finns det inget medvetande på enheten.
Vi behöver inte medvetande-enheten.
Vi har mig.
Nej. Aldrig.
Bellamy, om vi inte ger Russell hans dotter tillbaka...
Clarke, så fort han inser att du inte är hon,
vilket blir sekunden du stiger innanför dörren,
och han tittar efter enheten, är du död.
Så vi stoppar tillbaka den.
Det kommer inte att hända. Vi är tacksamma för vad du gjort för oss.
Men de är vårt folk. Vi tar över nu.
Det handlar inte bara om vårt folk, Bellamy...
För mig gör det det, Clarke.
Bra. Alla är vakna.
Vad är planen?
Ska vi leka: "vad är det största slöseriet med tid"?
Försöka bända upp ett lås med bara händerna,
eller att be för att en 12-årig psykopat ska rädda oss.
Hon är ingen psykopat.
Hon är ett barn under attack av en demon.
Och ju längre vi väntar,
desto mer kontroll får han över henne.
Ta det lugnt.
Raven jobbar på det. Madi klarar sig säkert,
så snart som Houdini Miller bryter ut oss härifrån,
och vi får tag i Beccas besvärjelsebok.
Den är kvar i Verkstan, eller hur?
Det går inte.
Inte utan nåt att dyrka med.
Oj. Vilken överraskning.
Har du nån bättre idé, Murphy?
Hjälp mig att få undan det här.
Vill nån gissa vad som hände med Echo?
Hon skulle ha räddat oss om hon kunde.
Vi får anta att de har henne nu också.
Att skapa nattblod åt dem gav oss lite respit,
men tror nån verkligen
att de bara kommer släppa oss när det är klart?
Öppna den. Sätt fart.
Stå upp, Murphy. Slottet vill att du kommer.
Du är skyldig till mordförsök på en av de Främsta
och spridande av hädiska rykten.
Straffet för det är döden.
Men vi kan vara barmhärtiga.
Din vän Jordan räddade livet på Priya VII,
-helgat varde hennes namn. - Helgat varde hennes namn.
Hon övervakar personligen hans tillfrisknande.
Eftersom dina brott begicks för att rädda ditt folk,
vill jag också ge dig chansen till nåd.
Men du måste förtjäna den.
Börja med att berätta vem du pratade med, förutom Tai.
Ingen. Det var bara han.
Trist att du inte kan fråga honom vilka han berättade för.
Mannen mördade en av de Främsta.
Du kanske borde ta det här lite mer på allvar.
Det var inte ett mord.
Simone Främsta, helgat varde hennes namn, kommer tillbaka.
Livet som tas för att få det att hända kommer vara mord.
Livet som tas för att få det att hända kommer vara ditt.
Ta henne till verkstaden.
Testa Abbys benmärgs-formel.
Om det fungerar, och gör dig till en värd,
så kommer det bli din stora ära att bli ett med Simone Främsta.
Helgat varde hennes namn.
Jag har aldrig utfört den operationen tidigare.
Det vet du.
Och jag har aldrig bett dig, men jag ber dig nu.
Du är utbildad för det här.
Vi är det allesamman,
och vi har inte längre råd med moraliska undanflykter.
Det är så här vi får vår familj tillbaka.
Bra.
Kalla på mig när det är gjort.
Jag vill vara där för återuppståndelsen.
Hon följer med mig.
Vi ska till verkstaden...
...för att hämta Beccas bok.
- Tyst! - Håll dig vid liv tills vi kommer dit!
Låtsas som om du hatar mig!
Murphy, förrädare! Jag ska döda dig!
Du har alltid varit en förrädare! Alltid varit en förrädare!
Så, vem får jag vara?
Du är en hal en, John.
För båda sidorna bakom ljuset.
Jag tvivlar på att du nånsin gjort nåt som inte var till ditt eget gagn.
Kom igen, det där är bara elakt.
Missförstå mig inte, jag tycker om det med dig.
Gör du?
Det betyder att jag kan lita på dig.
Så länge det jag ber om innebär en fördel för dig.
Och vad ber du om?
Enligt Jade, lever min dotter fortfarande.
Eller levde igår kväll.
Jag vill att du hämtar hem henne.
Om du kan göra det,
kommer du och din flickvän få er odödlighet trots allt.
- Och om jag säger: "nej"? - Det kommer du inte.
Om du misslyckas,
eller gör nåt som håller min dotter borta från hennes plats vid min sida,
då kommer jag tvingas att ta ett öga för ett öga.
Odödlighet eller dödlighet.
Det verkar rättvist.
Inte ditt öga, John.
Emoris.
Du har till den andra månen på dig.
Du är ett nattblod. Du kunde gå igenom skölden
när som helst och sänka den.
Varför har du inte gjort det?
För han vill inte döda människorna därinne,
han vill rädda dem. Och de kommer att dö för att skydda de Främsta.
Sen dör de.
Jag kommer inte låta vårt folk bli avrättade för att deras är förvirrade.
Jag har inte koden. Jag skulle inte kunna sänka skölden om jag försökte.
Och Ryker?
Han byggde den, och han hjälpte dig att fly.
Gå till honom, sänk skölden, vi gör resten.
Ryker kommer inte hjälpa oss. Han lämnade min celldörr öppen
för att hindra Simone att bränna mig på bål,
men han ville inte stoppa återuppväckelserna.
Skulle de bränna dig?
Man gör det med demoner.
Jag förstörde embryona.
Vi landade med 1000 stycken.
Genetisk modifierade med vad ni kallar nattblod
för att skydda mot solstrålningen.
Det är därför värdar är så ovanliga, och varför Josephine började med offer.
Jag trodde inte att hon skulle gå så långt, men...
Så din ickevålds-revolution gjorde det värre.
Bellamy, han vill inte döda sitt eget folk.
- Varför inte? Du gjorde det. - Bellamy.
Jag behöver ingen lektion i moralisk relativitet
från kannibalernas drottning.
Får jag prata med dig utanför?
Nej.
Nej, vet du vad? För en gångs skull, O,
är du inte mitt största problem.
Snälla?
Gå. Vi fortsätter tänka.
Din syster är speciell.
Det är ett sätt att kalla det.
Jag menar det, Bellamy.
Hon gick in i Anomalin och kom tillbaka.
Ingen har gjort det förut.
Anomalin?
Ljudet du hör,
Sanctums stora mysterium.
Hör på, hon mindes ingenting,
så jag gav henne röd sol-gift för att hjälpa henne se.
Hon valde att se inåt, istället.
Men det var ingen förmörkelse.
Giftet finns överallt.
I varje blad på varje träd.
Jorden, stenarna.
Med tiden, hittade vi andra sätt att utnyttja dess kraft.
Du gjorde det till ett vapen, inte sant?
Simone gjorde det som en del av hennes anpassningsregler.
Min forskning fokuserades på ett motgift.
Upptäckten att intravenös användning frambringade en vakendröm
var en lycklig tillfällighet.
Gabriel, dina vänner är här.
Skjut inte. Vi är på samma sida.
Bellamy, lägg ned pistolen.
Samma sida, va? Han var med Josephine i grottan.
- Hallå. - Hon!
- Nej, låt bli. - Nej, vänta!
- Ta vapnet! Ta fast henne! - Det är inte hon.
Gabriel, vi kunde behöva lite hjälp.
Xavier?
Lillebror,
-ur vägen. - Layla, det är okej.
Nelson, lägg ned vapnet.
Allihopa, lägg ned vapnen!
- Vad säger han? - Det är en order.
Du ger inga order.
Var är den gamle?
Layla, sök igenom tältet.
Den gamle är död.
Det är Xavier också.
Ner på knä.
Gabriel.
Förrädare!
Låt bli!
Lugn, Layla.
Lugn.
Förklara.
Jag ville inte det här.
Jag älskade Xavier som en son. Ni vet det.
- Säg inte hans namn. - Layla.
Om du inte klarar av det här, kanske du borde vänta utanför.
Det är okej.
Jag måste få höra det här.
Eduardo förde mig tillbaka utan mitt medgivande.
Eduardo har varit död i tio år.
Dödad av Sanctumvakter ungefär när den gamle försvann.
Det var inte Sanctumvakter.
Tio år?
Har han ljugit för oss i tio år?
Låtit mig kalla honom min bror?
Han är fortfarande vår ledare.
Fel! Han är en förrädare,
och en av de Främsta.
Han kunde ha berättat sanningen,
men istället
lät han oss tro att vi var övergivna.
Ge mig tillbaka pistolen,
och låt mig göra slut på det här, en gång för alla.
Vänta.
Om det är vad du verkligen vill,
vänta åtminstone tills han levererar bomben.
- Vad pratar du om? - Håll käften!
Jag pratar om röd sol-gift, förvandlat till ett vapen.
Gabriel är ett nattblod.
Han kan gå rakt igenom skölden och sprida det.
När det är i luften, hittar han vår vän Raven.
Hon kommer vrida ner skölden för oss andra.
Vi använder kaoset som evakueringen skapar för att rädda vårt folk.
Ni dödar de Främsta.
Det är så det slutar.
Det är en bra plan.
Kom igen. Litar du på dem? Bara så där?
Nej.
Men jag kommer.
När han dödar Josephine Främsta.
Jag är inte Josephine.
Det är sant. Josephine är borta. Jag tog ut medvetande-enheten själv.
Han skyddar henne. Hur mycket bevis behöver vi för att han är en förrädare?
Nej.
Om du dödar henne, kommer jag inte bygga bomben.
Bra.
Först samlar vi giftet.
Det finns en grotta på väg till Anomalin.
Du ska ingenstans.
Och inte din gamla vän.
Vi kan göra det.
Säg bara vad vi ska leta efter.
Släpp henne nu.
Bara så? En injektion och hon är en värd?
Ja.
Enligt deras doktor, har vi lite tid.
Jag kommer vara i mitt rum.
Sanningen sprids också så.
Naturligtvis, mer än en person känner till sanningen.
Gör de inte?
Ni kan vänta där ute.
Ni behöver inte lyssna på hennes lögner.
Hur länge tar det tills Russell får veta
att det var du som satte igång revolutionen?
En död vaktmästare är ingen revolution.
Vi berättade för minst ett dussin andra.
Men du låter honom tro att det bara var Tai.
Det säger mig att du ännu är splittrad.
Du har rätt.
Jag är det.
Det enda värre än att mitt folk bränns till döds
är om det händer min familj.
Ryker, vänta. Sanningen är ute.
Det är för sent att stoppa det här.
Om du låter mig gå, kommer jag fortfarande hålla vårt avtal.
Du och din mamma kommer klara er.
Nej, det kommer vi inte.
Det spelar ingen roll att vi gör vad som är rätt.
Folket kommer kräva blod. vakterna kommer dö när de försvarar oss.
Berätta en sak för mig.
Om du kunde undvika alla dessa döda genom att ta ett liv,
skulle du göra det?
Det var det jag trodde.
Jag är ledsen, Echo.
Jag är verkligen det.
Fan!
Var i helvete är de?
Du följde inte order när kommendören förvisade dig.
Varför?
Ibland måste vi trotsa för att övervinna.
Tänkte du på det när vi följde Blodreina?
Misstag kan förlåtas.
Att inte lära sig från dem, är oförlåtligt.
Matdags. Ni vet hur det går till.
Händerna mot väggen.
- Vad gör du? - Jag sa: "Händerna mot väggen."
Övervinner.
Låt dem svälta.
Vad tänkte du på?
Det är den bästa stölden jag gjort
sen Arken.
Imponerande. Göm bladet.
- Jag tar dem när de kommer. - Vänta.
Jag stal den inte för bladet.
Verkstaden är åt det här hållet. Kom nu.
Grejer som de här är ett av skälen till att jag stack.
Jag vägrade bygga Russells bomb, och här är jag, och bygger en till er.
Strunta i mig, jag svamlar.
Din vän borde vara vid grottan nu.
Det är synd att de tog motgift.
Det är en syskonrelation
som kunde behöva en bra guidad hallucination.
Ja.
Det skulle vara synd om en av dem mördades innan de blev sams.
- Layla, du... - Våga inte be om ursäkt.
SPRÄNGLADDNING M221
Den här bomben. Om de Främsta har en, varför har de inte använt den mot oss?
Jag vet inte.
Antagligen för att göra oss till våldsamma mördare
ligger inte i deras intresse.
Vad är den då för?
Josephine och Simone var fascinerade av ett mönster i visionerna av
de som överlevde förmörkelsen utomhus.
Trots att jag försökte stoppa dem,
började de lämna försökspersoner utomhus för att studera det.
Och inte oväntat, de som trodde på de Främstas gudomlighet
började överlag se oss som gudar eller änglar.
Det som mest intresserade Lightbournes
var att den aggressiva responsen hos de trogna
nästan alltid riktades mot de mindre hängivna.
Troende som dödade icke-troende.
Jag svär vid min brors minne, att förråder du oss, kommer jag döda dig.
Josephine hade rätt. Det här är en repris på Mount Weather.
Den där bomben kommer inte bara skapa kaos, den kommer skapa en massaker.
Det måste finnas ett bättre sätt än att använda en massaker
som distraktion för att sänka skölden.
Hör på, om du oroar dig för ditt folk, så klarar de sig.
De kan använda väggfängsel för att försvara sig
så fort varningssystemet sätts igång, och evakueringen börjar.
Jag har sagt det, jag är inte bara orolig för...
Varningssystemet.
Insekterna påverkas först av giftet.
Det är därför det finns i behållare i hela Sanctum.
Jag är medveten om det. Det var min idé.
Vad är din poäng?
Vi använder mindre av giftet.
Nog för att påverka insekterna, men inte människorna.
Bara mycket nog för att utlösa evakueringen. Kan du göra det?
Ja. Men utan kaoset, kommer jag inte hinna ta ner skölden.
Ditt folk kommer ändå vara fångar, och de Främsta kommer ändå vara Främsta.
Vi kommer döda några insekter, dock.
Så vi tar ner skölden först.
Först?
Som i, före evakueringen, när alla ännu är hemma?
Hör på, Clarke, jag vill inte vara oförskämd, men...
Josephine kunde göra det.
Tror du att du kan få dina barn att låta mig följa med dig?
Det är tveksamt.
De kommer inte tycka om det.
Inte Bellamy heller.
Vi klarar det här, Gabriel.
Försiktigt. Gabriel säger att de här grejerna har den högsta koncentrationen
av röd sol-gift som de någonsin hittat.
Tro mig, de är fan så mycket starkare än jobinötter.
Berätta om den här Anomalin.
Gabriel säger att du gick in och kom tillbaka.
Du var speciell.
Jag är inte speciell.
Jag gick in för att hämta Diyoza.
Men...
Jag kunde inte ta fatt henne.
Är Diyoza död?
Ja.
Ljuset svalde henne.
Men det spottade ut mig, jag visste inte varför.
Men nu vet jag.
Det var för dig.
För mig?
Just det.
Vad säger man när "jag är ledsen" inte räcker?
Hallå. Sluta inte.
Du gjorde rätt som lämnade mig kvar.
Jag vet hur svårt det måste ha varit för dig. Men du hade rätt.
Jag var ett vrak.
En fara för dig, för mig själv,
och alla vi bryr oss om.
Ja? Vad har ändrats?
Allt.
Så mycket?
Oj. Svamparna måste vara starka.
Jag behöver dig i mitt liv, Bell.
Jag vet inte vad som har hänt med dig här ute, men nu är inte rätt ögonblick.
Vi måste fylla de här påsarna och gå tillbaka till lägret
innan motgiftet slutar verka.
Du var min klippa.
Utan dig som kompass,
var jag vilse.
Jag kunde inte hitta vägen ut ur mörkret.
Jag gjorde saker.
Saker jag inte kan göra ogjorda.
Saker som kommer förfölja mig tills den dag jag dör.
Jag ber inte om förlåtelse.
Jag vet att jag måste förtjäna det, precis som ditt förtroende.
Vad vill du att jag ska säga, O?
Säg att jag är din syster.
Du är min syster.
Men du är inte mitt ansvar.
Inte längre.
Gå nu. Vi har så det räcker.
Jag går alldeles bakom dig.
Titta där.
Det fungerade.
Vänta. Vart ska du?
Berätta för Russell att vi löst värdproblemet.
Du hoppas att han dödar mig åt dig, va?
Det kommer han inte, vet du?
Det är ett lojalitetsprov.
Tro mig, jag har varit där.
- Jag vet vad du går igenom. - Du vet ingenting!
Du är en mördare. En lönnmördare. Jag är ingenjör!
Du kommer inte bara vara det efter idag.
Bra.
Vill han att jag gör det själv?
Jag gör det själv.
- Jag hoppades att du skulle släppa mig. - Det kommer inte hända!
Jag har gjort mitt val.
Det är för sent att ändra på det nu.
Nej, det är det inte.
Åtminstone...
låt mig berätta vad som hände mig.
Något jag aldrig berättat för någon annan.
Du förhalar.
Okej.
Berätta din historia.
Snabbt.
Bräck det.
Du vet att jag inte kan det.
Vill du att hon ska tycka att du är värdelös?
Gör som jag visade dig.
Och föreställ dig drottning Nias ansikte i mitten.
Okej.
Är det din hemlighet?
Ers höghet, förlåt...
Tyst n ad !
Jag bryr mig inte om varför du siktar rätt.
Bara att du gör det.
Det är dags, Echo.
Sangedakru väntar på dig om tre dagar.
Du har lärt dig deras dialekt,
studerat deras seder,
men är du redo att döda för din drottning?
Ja, ers höghet.
Bevisa det.
Den här lorten är en Sangedakru-spion.
Om han slipper undan, misslyckas ditt uppdrag.
Ash, ge henne pilbågen.
Spring, din idiot!
Vad väntar du på?
Föreställ dig mitt ansikte på hans rygg.
Tvekan är död.
Skjut!
Vekhet.
Eftersom jag inte kan skicka en mördare som är rädd för att döda,
ger jag dig en sista chans.
Döda henne.
Om hon inte tar kniven och attackerar inom tre sekunder,
döda båda.
Ett...
Två...
Slå tillbaka! Visa att hon behöver dig också!
Gör slut på henne! Eller så är det slut med dig.
Jag är ledsen.
Jag är också ledsen.
Sangedakru väntar på en flicka som heter Echo.
Gratulerar, Echo.
Gör mig inte besviken.
Gör henne klar.
Jag antar att man kan säga att jag blivit raderad förut.
Jag är ledsen att det hände dig.
Jag berättade inte det för att du ska låta bli att döda mig.
Jag berättade för att bespara dig från det som händer om du gör det.
Jag är säker på att du har rätt...
Ash.
Att döda dig skulle förfölja mig.
Men att inte döda dig, skulle det också.
Vi vet båda vad som händer med Sanctum om jag släpper dig.
- Jag är ledsen. - Nej.
Okej.
Vakter. Kom in.
Stäng dörren.
Jag behöver hjälp med att hålla ner henne.
Rör du dig, är du dödens.
Det tog länge nog.
Vi kom för att hämta anteckningsboken.
Vi visste inte, annars hade vi...
Du är ett nattblod...
Tvekan är död.
Vad menar du att du inte bygger en bomb?
Att släppa ut det i vattnet kommer få det att aerosolisera
i en lägre koncentration.
Det utlöser evakueringen utan att leda till masshysteri.
Med andra ord, inga oskyldiga dör.
Hur lång tid tar det tills de inser att det inte är nån förmörkelse och vänder om?
Inte länge nog.
Vi måste vara inne före det börjar. Vilket betyder...
Vilket betyder att skölden måste vara nere innan det börjar.
- Kan du göra det utan en distraktion? - Det skulle inte vara han.
- Bellamy, det är det enda sättet. - Vad är?
Jag går dit som Josephine.
Det är inte det enda sättet. Vi använder bomben som planerat.
Att riskera ditt liv när vi inte behöver är bara...
Det är så vi lyckas.
Vad skulle Monty göra?
Clarke, om du misslyckas,
om Russell får veta att hans dotter är död,
kommer vi alla också att dö.
Så, jag misslyckas inte.
Bellamy. Om vi kan undvika att oskyldiga liv släcks...
borde vi det.
Hallå. Vad är det där?
Motorcyklister kommer.
- Sanctum-ryttare! - Spring.
- Vänta här. - Vilka är det?
Ta in dem!
Bind och sätt munkavle på dem tillsammans med de Främsta.
Layla.
Du är med dem. Döda alla som kämpar emot.
Hejda dem!
Elijah och Logan gå upp på kullen!
Jag behöver ögon på toppen. Stanna här nere, resten av er.
Hallå, där.
Josephine?
Bra gjort, Jade.
Du kan inte välja sida, kan du, John?
Jag gör bara det här för annars dör Emori.
Echo är i trubbel också. Jag lovar att göra vad jag kan för henne.
Ge oss två sekunder för att se till att det är säkert. Följ sen efter.
Nej.
Den här är min.
Stick. Se till att det är säkert.
Är hon verkligen borta den här gången?
Ja.
Bu-hu.
När jag trycker på avtryckaren,
kommer ditt lilla lockbete-trick misslyckas.
Du borde sticka.
Jag gör det.
Ta ner skölden. Jag kallar in Kavalleriet.
- För Monty. - För Monty.
Hon är inte Josephine.
Nej, det är hon inte.
Kan ni gå lite snabbare, är ni snälla?
Lugn. Om de ville döda oss, skulle vi vara döda nu.
De vet att vi är här.
Vadå? Ingen kram?
Josephine.
Hur är det möjligt?
Det är en lång historia.
Det räcker att säga, jag är fantastisk.
Men det jag inte är, är odödlig.
Gabriel tog ut min enhet.
Jag vill verkligen inte avbryta, men...
Jag står vid mitt ord. Du har förtjänat din plats här.
Ta honom till Emori. Evakuera doktorn och resten av hennes folk från labbet.
Var är mamma?
Det skedde en olycka. Det är okej.
Jag skulle precis återuppväcka henne, men...
det kan vänta.
Återuppväcka henne i vem?
Abby gjorde det.
Vi kan göra värdar.
Ja, men inte som du tror.
Kom. Vi får undersöka dig.
Så jag använde Clarkes nervväv för att stanna i hennes hjärna.
En helomvändning är bara rättvist, har jag inte rätt?
Jag dödade henne i minnesrymden. Nu är vi här.
Vad säger du om att vi nästa gång väljer en mindre smockfull värd?
Och vad är det här?
Det är så här vi gör värdar.
Benmärg?
Clarke, är det du?
Nej. Det är det inte.
Hon slogs med den äran, dock.
Man kan inte vinna allt.
Vi kommer döda dig!
Vi kommer döda er alla. Och allt ni älskar!
Hur många doser får vi ur henne innan hon dör?
Vet du, strunt i det.
Det är dags för min nya enhet.
Att vara dödlig är kasst.