Tidigare på The 100...
-Mamma? -Du kommer att skickas till jorden.
Alla 100 fångar.
Arkens fångar, ni har endast ett uppdrag...
...att överleva.
För att kunna göra det måste ni hitta Väderberget omedelbart.
Vi har försökt allt men inget kan rädda Arken.
Har ni försökt att inte rädda den?
Ska vi verkligen göra det här? Ta Arken till jorden?
Ni påbörjade ett krig som ni inte vet hur ni ska avsluta.
Du har ingen aning om vad ert folk har ställt till med.
Vi var tvungna att stoppa attacken.
Bergsfolket-- De är på väg, och de kommer att döda oss alla.
-Raven! -Murphy sköt henne.
-Ta in henne i skeppet. -Vi måste försvinna härifrån.
En armé med jordslingar är på väg hit just nu.
Om vi stannar här kommer vi att dö ikväll.
Så packa alla era saker. Bara det ni kan bära med er.
Nu på en gång!
Det borde stoppa de yttre blödningarna.
Jag förstår inte. Hur lyckades Murphy få tag på ett gevär?
-Lång historia. -Vi hade tur.
Om Murphy hade träffat bränsletanken istället hade vi alla dött.
Finns det raketbränsle där nere?
Tillräckligt för att tillverka en bomb?
Tillräckligt till hundra bomber om vi hade något krut kvar.
Berätta mer om Skördarna. De kanske kan hjälpa oss.
"Min fiendes fiende är min vän," eller hur?
Inte den här fienden. Vi såg dem. Lita på mig...
-den möjligheten kan vi glömma. -Vi har inte tid med det här.
-Kan hon gå eller inte? -Nej.
-Vi måste bära henne. -Så fan heller. Jag klarar mig.
Lyssna på mig. Kulan sitter fortfarande kvar.
Även om du nu mirakulöst inte har några inre blödningar,
kan du kanske klara dig tills vi tar oss till säkerhet.
Men du kan inte gå dit. Uppfattat?
Ja.
Hämta båren.
Kan inte försvinna fort nog, va? Otroligt modigt.
Att dö i en kamp du inte kan vinna är inte modigt, Bellamy. Det är dumt.
Låter precis som vad alla fegisar säger som inte vågar kämpa.
Okej, nu räcker det!
Det är dags att gå.
Om de följer efter så är det en 200 km vandring till havet.
Vi bara slösar på tid. Om han vill stanna så kan han göra det.
Nej, det kan han inte.
Vi klarar oss inte utan dig, Bellamy.
Vad vill du att jag ska säga, Clarke?
Jag vill att du säger att du följer med oss.
Alla där ute lyssnar på dig.
De är redo att gå. De lyssnar mer på dig.
Jag gav dem ett lätt val.
Men för fem minuter sen var de redo att dö för din skull.
Du inspirerar dem.
Och jag tror att vi kommer att behöva det innan den här dagen är slut.
Okej, nu går vi.
Vapnen beredda!
Håll ögonen öppna!
Du gjorde bra ifrån dig här, Bellamy.
-Arton döda. -Åttiotvå överlevande.
Du gjorde bra ifrån dig.
Vet ni vad jag tänker göra så fort jag kommer till stranden?
-Nej, vad då? -Jag tänker surfa.
Tysta. Håll ögonen öppna.
Ingen mer skog. Få lyssna på havet. Inga jävla träd. Bara blått vatten.
Vad är det?
Varför stannar vi?
Jag vet inte.
Jag ser inget.
Jordslingar!
Skynda på!
Stäng grinden!
Ladda vapnen.
Ta in henne i skeppet.
Ja, vi tar hand om henne.
Var tog de vägen? Varför attackerar de inte?
För att vi har gjort precis som de ville.
Vad pratar du om?
Lincoln sa att scouterna skulle komma först.
Om det här är scouter kan vi kämpa oss ut härifrån.
Det är vad Lincoln skulle ha gjort.
Det är slut med att göra som din jordsling skulle göra.
Vi försökte det och nu är Drew död. Vill du att det ska bli din tur nu?
Den jordslingen räddade livet på oss.
Jag håller med Octavia. Så vitt vi vet finns det bara en scout därute.
En scout som är en jävligt skicklig skytt.
Clarke, vi kan fortfarande klara av det.
Alla väntar på ditt svar, prinsessan. Vad ska vi göra?
Springa och bli upplockade en efter en ute i det fria?
Eller stanna kvar och kämpa tillbaka?
Clarke, om vi fortfarande är kvar när Tristan kommer hit...
Lincoln sa scouter. Mer än en.
Han sa, "Ta er hem innan scouterna kommer."
Finn, de är redan här.
Verkar som du kommer att få din kamp ändå.
Okej. Vi har förberett oss för detta.
Döda dem innan de dödar oss. Skyttar, till era platser.
Använd tunnlarna för att ta er in och ut.
Från och med nu hålls grindarna stängda.
Du, vänta.
-Du är inte en skytt. -Nej, det är jag inte.
Som du sa, jag är en jordsling.
Okej, vi tar oss igenom rävgrytet.
Så hur fan bär vi oss åt?
Vi har 25 gevär med 20 kulor var mer eller mindre.
Omkring 500 kulor.
Medan ni var borta har vi förbättrat några saker.
Tack vare Raven är alla diken minerade.
Delvis minerade, tack vare Murphy.
Hur som helst så är det huvudinfarten.
Och om jordslingarna använder den får vi reda på det.
Hon har också tillverkat granater.
-Inte särskilt många. -Igen, tack, Murphy.
Vi ska se till att de kommer till nytta.
Om jordslingarna tar sig igenom huvudgrinden,
borde gevären och granaterna tvinga dem tillbaka.
Och sen då?
Sen stänger vi dörren och ber en bön.
Och ber om vad?
Att skeppet håller dem borta för det kommer inte att ske.
Då får vi se till att de inte tar sig igenom grinden.
Alla rävgryten, lyssna här.
Håll ögonen och öronen öppna.
Döda så många ni kan.
Vi kan stå emot dem länge nog tills de ger upp.
Det är planen.
Det har alltid varit din plan. Precis som bomben på bron.
Kan du ge dig fan på. Har du någon bättre idé?
Så lätt kan det inte vara.
Du sa att det finns bränsle i raketerna, eller hur?
Tillräckligt till hundra bomber.
Jag sa också att vi inte har någon krut kvar.
Jag vill inte tillverka en bomb.
Jag vill slå på motorerna.
Locka dem nära skeppet.
Slå på raketerna.
En eldring.
Grillade jordslingar. Låter utmärkt.
Kommer det att fungera?
Kablarna är helt ihopnystade där nere, men visst.
Om jag får tillräckligt mycket tid på mig så kan jag grilla dem ordentligt.
Så här får vi ner Arken till jorden.
Steg ett, separera oss från Start-platsen.
Några efterföljande explosioner.
Lossa på ringen, som nu befinner oss i, från resten av Arken.
Så fort vi har separerat kommer alla förankringspropellrar att slå på
och vår omloppsbana kommer att saktas in.
Steg två, återinresa.
Återinresan kommer att bli våldsam och otroligt varm.
Friktionen kommer att sära på Arken till de ursprungna stationerna.
Några av stationerna, och vi kan inte bedöma vilka det blir...
...kommer att explodera.
Några av oss kommer att befinna oss på de stationerna.
Vilket tar oss till steg tre, landningen.
Alla propellrar på styrbord på de överlevande stationerna slås på.
Och kommer att användas som landningsraketer,
vilka kommer att fortsätta sakta ner landningen.
Vår önskade landningshastighet är 110 km i timmen.
Alla simuleringar visar att fortare än så överlever vi inte.
Det här är farligt.
Det finns ingen chans att vi överlever det här.
Ingen påstod att det här skulle bli lätt, mina damer och herrar.
Men om vi inte provar det här kommer vi alla att dö.
Hur nära barnen kommer vi att landa?
Så nära vi kan.
-Finn, såg du det där där borta? -Nej.
Raven, vi kan inte hitta tändningssystemet.
Raven?
-Jag har ingen känsel i benen. -Okej, vänta där. Vi kommer.
Okej, låt mig få se.
Så pass dåligt alltså?
Raven...
...kulan sitter i ryggraden.
Du har inre blödningar.
Då får vi väl se till att skynda oss på?
Gå tillbaka dit ner.
Okej.
Men om vi kan sakta ner blödningen? Skulle det hjälpa?
Så klart att det skulle hjälpa. Kan du förklara hur det skulle gå till?
Det där som jordslingarna hade. Koagulanten.
Du sa att Lincoln hade det också.
Ja, det låg i lådan med motgiftet. Men jag--
Jag lovar att han har det i sin grotta. Om jag kunde--
Vänta! Nej!
Jag klarar mig.
Clarke, säg till honom att han beter sig som en idiot.
-Raven. -Vad då?
Jag tänker inte låta dig dö för att rädda mig.
Okej då.
Men om du inte låter mig rädda dig hur vore det om vi räddar alla andra?
Du är den enda som kan slå på raketerna.
Om du dör, dör vi allihop.
Jag kommer strax tillbaka.
Finn, vänta.
-Vänta. -Clarke, jag måste göra det här.
Jag kan inte förlora dig igen.
Det kommer du inte göra.
Station Hydro, redo.
Station Mecha, redo.
Station Factory, redo.
Station Aero, redo.
Station Power, redo.
Kansler Jaha, alla stationer är redo för avlyftning.
I fred...
...lämnar ni denna strand.
I kärleken hittar ni nästa.
Ta hand om er på er resa tills vår sista resa till jorden.
-Må vi träffas igen. -Må vi träffas igen.
-Sinclair. -Ja, chefen.
-Ta oss hem igen. -Tar oss hem igen, chefen.
Påbörjar Start-plats separationen.
Om fem...
Fyra...
Tre...
Två...
Ett.
Separation.
Chefen, fjärrdetonationen misslyckades.
Separation för Start-plats är lika med negativt, avlyftning negativ.
-Kan du fixa det? -Inte härifrån, chefen. Nej.
Någon måste sköta avlyftningen manuellt.
Vad gör du?
Någon måste stanna kvar, Abby.
Det måste finnas en annan lösning.
Jag kan omprogrammera systemet men det tar tid.
Då kommer vi missa landningen i östra USA.
Vi kommer att landa långt borta ifrån The 100.
Då får vi väl vänta tills vi kommer runt igen.
Arken kommer inte ha syre kvar vid det laget.
Räddningar...
...har sitt pris.
Hur mycket syre kommer han att ha?
Till en vecka. Högst två.
Vi är på väg. Vi är på väg. Vi har lyft.
-Hur gick det till? -Lycka till mina vänner.
Lycka till.
-Thelonious, var är du? -Precis där jag ska vara.
Håll i dig, Abby. Du kommer att få träffa din dotter snart.
Och jag kommer att få se min son.
De är här.
Var är Octavia?
Hon gick för fem minuter sen. Sa inte var hon skulle.
Hon tror att hon är någon jävla samuraj.
-Ser ni något? -Nej.
Vad fan väntar de på?
Ju längre de väntar, desto bättre.
Det handlar om att ge Raven all den tid hon behöver.
Jag ser dem. De rör på sig. Jag ser en, två, tre.
Nej, det är nog fyra. Jag vet fan inte.
De är så jävla många.
-Vem var det där? -Sterling tror jag.
Södra rävgrytet. Södra rävgrytet, rapportera!
Ja, ja. Vi är okej.
De attackerade inte. Det är som att skjuta ett spöke.
Där!
Jag ser dem!
Sluta! Sluta! Skjut inte!
Ladda om på en gång!
De här är våra sista kulor.
Vi borde-- Vi borde dra oss tillbaka.
Nej. Om vi inte håller positionen kommer de bara ta sig igenom grinden.
-Ser du den eller inte? -Nej.
-Allt är totalt ihopblandat här nere. -Det ska vara den orangea.
Leta mer.
Rävgryten, rapportera.
Du måste hitta kabeln
som kopplar ihop den manuella omkopplingen till elektromagnet.
Det är inte raketvetenskap.
Det är faktiskt precis vad det är.
Antar att vi har hittat något som du faktiskt inte är bra på.
Jag brukade väljas först i allt.
Jordsfärdighet.
Noll-G Mac klassen.
Först.
Alltid.
Så hur hamnade jag här?
Du, Raven?
Jag hade valt dig först också.
Så klart att du hade. Jag är helt toppen.
-Du, jag hittade den. Orange kabel. -På tiden!
Nu följer du den kabeln till omkopplingspanelen.
Raven, den är helt förstörd. Helt oanvändbar.
Säg inte att det är så hemskt som jag tror.
Vet du hur man delar på en kabel?
-Nej. -Ännu värre.
Du, sluta nu. Tala mig igenom det bara.
Kom ner!
Vi behöver hjälp!
Raven, dina minor fungerar!
Jasper kan dela kablar.
Jasper, du behövs i skeppet nu på en gång.
Svar nej. Vi kan inte släppa positionen vid västra skogen.
Den västra skogen är minerad, Bellamy.
Jordslingarna har just insett det.
Jasper, kom hit på en gång.
Jag ser en! Där! Där!
De är på gång.
Fan också, jag har slut på kulor.
De vill att vi tar slut på våra kulor.
Alla skyttar, lyssna noga.
Jordslingarna attackerar inte. De bara ser till att vi slösar kulor.
Skjut inte när de springer åt sidan.
Jasper har rätt. Skjut inte förrän ni är säkra på att de attackerar.
Jag upprepar, skjut inte förrän ni är säkra på attack.
Clarke, vänta bara. Jag är på väg.
Det där är för att du inte talade om för oss om minorna.
Vad gör vi nu?
Nu attackerar vi.
Nu kommer de.
Monroe, kom tillbaka hit!
Bellamy!
Erkänn det. Du hade fel.
Nej! Du har blivit skjuten. Nej. Dra er tillbaka nu!
Kan du gå?
Håll fast i mig. Vi måste ta dig bakom muren.
-Lincoln, du klarade dig. -Jag sa till er att försvinna.
Vi försökte. Scouterna var redan där.
-Sterling, hör du mig? -Vad är det där?
Jag går till lägret och hämtar mer kulor.
Varför är du inte där?
Raven blev skjuten.
Vi behöver medicin för att sakta ner blödningen.
Du kom hit för att rädda ett enda liv?
Jag har inte tid att förklara.
-Har du medicinen eller inte? -Jag har den.
Dra er tillbaka!
Nej, håll positionerna.
Om de kommer genom grinden är vi alla döda.
Jag går med dig. Kom igen.
Vänta.
-"Min fiendes fiende är min vän." -Finn, vi måste gå.
Hur nära jagade Skördarna dig?
De hade fortfarande jagat mig om jag inte skakat av mig dem, varför?
Jag har en riktigt hemsk idé.
Raven, förklara en gång till hur det här ska fungera.
Jag har ju förklarat det fem gånger.
Elen åker till elektromagneten.
Då öppnas propellervalvet.
Raketerna avfyras.
Okej. Har-- Har kabeln redo att fastsättas.
Nu då?
Raven?
Raven.
-Är hon? -Inte ännu. Men snart.
De har tagit sig genom. De är här i hundratals.
De är på väg mot grinden. Nu är det kört.
Avsluta det.
Elen till magneten till valvet till grillningen.
De är alldeles för många! Alla till skeppet på en gång.
Nej, vi behöver mer tid.
Skyttar, stanna på era positioner. Alla andra tar sig inomhus.
Kom igen, fort nu.
Är det där från Arken?
Det där är Arken.
Jag är på väg, Clarke.
Förstärkningar.
När de kommer hit kommer de inte att hitta någon levande.
Ta ner grinden!
Attackera! Attackera!
Skördare!
Herregud!
Vad har du gjort?
-Vi rörde om i bikupan. -Du tog med dig Skördare hit?
Jag gav oss bara lite mer tid. Hur mår Raven?
Hon mår inte bra.
Och raketerna är inte klara ännu. Jasper jobbar på dem just nu.
Vänta, Jasper?
-Vad är din plan B? -Jasper var plan B.
-Vem är det där? -Jag vet inte.
Medan de är distraherade rör vi på oss.
Jag kommer inte klara det. Lämna mig.
-Jag hittar en annan väg. -Jag går ingenstans utan dig.
Octavia.
Lincoln.
Vem gjorde det här?
Med Finn.
Det är djupt.
Jag kan hjälpa dig men då måste du komma med mig nu.
Gå bara.
-Låt honom hjälpa till. -Inte en chans.
Jag måste få vara med till slutet.
Du kan inte gå och jag kan inte få in dig i skeppet igen.
Han har rätt. Den här kampen är över för din skull.
Octavia, lyssna på mig.
Jag sa till dig att mitt liv slutade när du föddes.
Sanningen är den, att den inte började förrän dess.
Så gå med honom nu. Jag måste ha dig vid liv.
Dessutom klarar jag det här lätt.
Jag älskar dig, storebror.
Må vi se varandra igen.
Var rädd om henne.
Nu tar vi muren!
Clarke, de håller på att bryta ner grinden.
Bra. För det ordnade jag.
Tror jag.
-Jag stänger den där dörren nu. -Vänta.
Vi har fortfarande folk där ute. Bellamy har inte kommit tillbaka.
Använd granaterna!
Okej, Jasper klarade av det. Alla tar sig in nu.
-Där är han! -Han kommer aldrig att klara det.
Bellamy, spring!
Han håller på att ta livet av honom.
Ge mig den där.
Nej, Finn, nej!
Nej!
Clarke! Du kan inte rädda alla. Kom igen!
Clarke, in hit nu på en gång!
Nej!
Äntligen.
Jasper, nu!
Nej...
Anya, du kan inte vinna det här.
-Sluta! Hon är inte-- -Elen nära magneten.
Du stannar där.
Dra er tillbaka! Tillbaka!
Fan ta henne.
-Hon förtjänar att dö. -Nej!
Vi är inte jordslingar.
Det här är jordbevakningsstationen. Jordbevakningsstationen.
Kallar alla Arkens överlevande, var god svara.
Jordbevakningsstationen.
Kallar alla Arkens överlevande, var god svara.
Hallå? Är det någon där?
Jord--
Fortsätt tala så jag kan ställa in dig.
På jorden, repetera. Station Mecha har landat på jorden.
Abby, det är så skönt att höra din röst.
Din också. Vi klarade det, Thelonious.
Några meddelanden från andra stationer ännu?
Nej.
Bara ni än så länge.
-Ser du något tecken efter dem? -Tar mig ut nu. Vänta.
Berätta hur det är.
Det är...
...allt jag någonsin drömt om.
Allt är så grönt. Det finns träd överallt.
Och vatten.
Och luften, den luktar...
Den luktar sött.
Det är så vackert.
Thelonious, du skulle har varit här.
Abby, titta.
Vi ser rök på håll. Det kan vara en annan station.
-Vi ska undersöka det. -Gör det.
Hitta resten av vårt folk, Abby. Hitta Clarke.
BATONGEN
Det här får duga.
Må vi träffas igen.
Vad fan...
Bergsfolket.
Clarke.
Monty.
VÄDERBERGET KARANTÄNVÅRD