Tidigare på The 100...
-Bellamy, sluta! -Han förtjänar att dö.
Nej! Vi avgör inte vem som lever eller dör!
Vi landsförvisar honom.
Jag tror vi började på fel fot,
men vi vill komma på ett sätt att kunna leva tillsammans.
Ni har påbörjat ett krig som ni inte vet hur ni ska avsluta.
Det finns jordslingar i träden.
Clarke, spring! Spring!
Stanna inte förrän ni är bakom era murar! Ta med er henne!
-Lincoln, nej! -Stick nu!
Om vi inte var i krig tidigare så är vi fanimej det nu.
Exodusskeppet?
Vänta. Något är på tok.
Clarke borde inte vara här.
Hennes mamma var på skeppet. Hon vill veta vad som hände.
Om du vill hjälpa henne kan du hjälpa mig att hitta färdskrivaren,
hårddiskar, vad som helst som kan förklara varför skeppet kraschade.
Håll ögonen öppna.
Jordslingarnas hämnd för vad som hände
på bron kommer ske när som helst,
-frågan är bara när. -Kan du beklaga dem för det?
-Nej, det är ditt fel. -Om du inte hade tagit med vapen--
Om inte vi hade haft med oss vapen hade vi alla varit döda nu.
Varför de kommer spelar ingen roll längre.
Vi måste bara vara redo när de gör det.
VI kan inte räkna med hjälp längre.
Clarke, stanna!
-Raketbränsle? -Hydrazin.
Väldigt ostabilt när det inte är i fast form.
Om det kommer nära eld kommer vi att pulveriseras till rosa damm.
Explosion på inkommande!
-Vi måste ta alla härifrån. -Okej då.
Vi tar oss härifrån i ett mönster, inget latandes, med vapen osäkrade.
Vi måste ta oss tillbaka innan det blir mörkt.
Hej. Inget tecken på din bror eller de andra ännu?
Jag bryr mig inte.
Jasper, berätta igen, hur kunde du hålla dig så lugn?
Jag hade varit livrädd.
Rädsla är bara ett problem om man låter det stoppa en, eller hur?
Det där kommer inte ens från honom. Det var Finn som sa det.
Jag såg jordslingar i träden. Det var som något jag aldrig känt tidigare.
Ren instinkt tog över.
Ett skott med geväret så var två jordslingar döda.
"Ren instinkt"? Rättare sagt ren blöta-byxorna panik.
Man vet inte riktigt vad man är gjord av innan något sådant händer,
när det handlar om att döda eller bli dödad och när det inte finns
något mellan dig och spetsen på ett spjut.
-Okej. Nu får det räcka. -Kom igen nu. Låt oss njuta av det.
-Vi? -Titta på honom.
Grabben är en folkhjälte.
De har till och med gett oss ett större tält.
-Någon har gått emot snubbeltråden! -Vilken av dem?
-Var det en jordsling? -Jag ser ingenting.
Är du säker på att det var snubbeltråden?
-Jag har inte hittat något. Connor? -Ingenting.
-Något rörde sig! -Där, där, där!
Tror jag har honom. Kom igen.
Lincoln.
Du, lugna ner dig.
Octavia, var försiktig.
Herregud.
Det är inte sant.
Murphy?
Var är han?
Alla utom Connor och Derek ska ut härifrån. Nu på en gång!
Han påstår att han var hos jordslingarna.
Vi fångade honom när han försökte smyga sig in till lägret.
Jag försökte inte smyga in.
Jag är på rymmen från jordslingarna.
Har någon sett några jordslingar?
-Men om det är så det är... -Vad fan är det för fel på dig?
Vi hade bestämt vad vi skulle göra om han kom tillbaka.
Nej! Om han var med jordslingarna,
kanske han vet saker som kan hjälpa oss.
Hjälpa oss?
Vi hängde honom, förvisade honom och nu ska vi döda honom.
-Flytta på dig. -Nej. Finn har rätt.
Så fan heller att han har! Clarke, tänk på Charlotte.
Det är det jag gör,
men vad som hände med Charlotte är lika mycket vårt fel som hans.
Han ljuger inte. Hans naglar har slitits bort.
De torterade honom.
Du och jordslingarna borde jämföra taktiker.
Jordslingarna vet att det är krig. Vad berättade du för dem om oss?
Allt.
När han mår bättre tar vi reda på vad han vet,
-och sen skickar vi iväg honom, okej? -Men tänk om han vägrar att gå?
Vad gör vi med honom då?
Då dödar vi honom.
Hej, Jasper.
Du har vakten om 15 minuter.
-Om du råkar vara hungrig. -Tack. Kommer snart.
Fint tält du har.
Kanske jag kan komma hit när ditt skift
är slut och få höra om bron igen.
Jag är faktiskt upptagen senare.
Ja. Okej.
Kanske någon annan gång.
Vi syns.
Du måste skoja?
Du kunde ha haft henne.
Harper? Hon är lågt hängande frukt.
Säg inte att du fortfarande tror att du kan få Octavia?
-Jag måste sticka. -Jasper, du kommer inte få Octavia.
-Hon tycker om jordslingarna levande. -Sväva ut dig själv, Monty.
-Jag bara säger som det är. -Nej, du säger som du ser det.
Jag är inte som du längre.
-Vad fan ska det betyda? -Det betyder att du är avundsjuk,
för att alla tycker att jag är häftig och det stör dig.
Jag tycker att du är häftig men ingen
behövde dö för att få mig att inse det.
Vet du vad? Det här är mitt tält, okej?
Bellamy gav det till mig och om du har problem med det,
borde du kanske hitta någon annan plats att sova på.
Det kanske jag borde.
-Men gör det då. -Det ska jag.
Bra.
Oj. Ursäkta. Jag visste inte att någon var här.
Är du okej?
-Ja. -Ännu inget från Arken.
Det är som om de har stängt av allt från sin sida.
Det kan bero på solstormar som blockerar signalen.
Men du tror inte det.
Jag känner på mig att något har hänt.
Du är inte den enda.
Clarke, vänta.
Jag är ledsen för det som har hänt din mor.
Herregud! Clarke, dina ögon.
Clarke!
Var är Clarke?
-Clarke. -Connor?
-Det slutar inte. -Clarke.
Vad är det som händer?
-Raven, kom inte nära oss. -Va?
Det var vi som tog hit Murphy.
Murphy, titta på mig.
Du måste berätta exakt hur du rymde från jordslingarna.
-Hur gick det till? -Jag vet inte. Jag vaknade,
och de hade glömt låsa dörren på min bur.
Ingen var där så jag rymde.
De lät dig gå.
Bellamy, kom inte nära oss.
Har han gjort något emot dig?
Vad fan är det här?
Biologisk krigföring.
Du väntade på att jordslingarna skulle ta hämnd för bron?
Här har du det.
Murphy är deras vapen.
Är det här din hämnd, att hjälpa jordslingarna döda oss?
-Jag visste inte om det, jag lovar. -Sluta ljuga!
-När kommer de? -Murphy, fundera, okej?
Vad kan du berätta som kan vara hjälpsamt? Hörde du något?
De är brutala, grymma.
-Vill du se på brutalitet? -Du, inte nu.
Vad det här än är så sprids det genom kontakt.
Clarke?
Finn, du borde inte vara här. Det borde ingen.
Jag hörde att du var sjuk.
Clarke, vad är det här?
Jag vet inte. Någon sorts blödande feber.
Vi måste begränsa det innan--
Rör mig inte. Du kan bli sjuk. Tvätta händerna nu på en gång.
-Vad fan händer med honom? -Jag vet inte.
Är han...
Han är död.
Här. Alkohol. Håll ut dina händer.
-Vad ska vi göra? -Karantän.
Samla ihop alla som hade kontakt med Murphy. Ta hit dem.
-Och alla som de hade kontakt med? -Vi måste börja någonstans.
Connor, vem var med dig när du hittade honom?
Vem bar honom? Tänk efter.
Octavia var en första personen som var där.
-Herregud, du skrämde mig. -Hur känner du dig?
Bra. Ut med dig.
-Rörde du Murphy igår? -Va?
Rörde du Murphy igår?
Jag vet inte. Jag antar det. Varför då?
Jordslingarna skickade hit honom med ett virus för att infektera oss.
Derek dog just från det,
ännu en bock i din pojkväns bok.
Upp med dig. Clarke måste undersöka dig.
Okej. Vi är klara.
Inga tecken på svullnad eller blödningar.
Menar du att hon inte har smittats?
Jag menar att hon inte har symptom men det kan förändras.
Vi måste behålla henne här bara för att vara på den säkra sidan.
Aldrig. Se dig omkring. Hon kommer bli sjuk om hon stannar kvar här.
Vill du stoppa spridningen eller inte?
Vi behåller henne på tredje våningen
med folk som inte har några symptom ännu.
Se det som ett sätt att stoppa henne från att sticka igen.
Fan ta dig, Clarke.
Jag säger till om hon mår sämre.
Octavia, vänta.
Jag vill att du smiter ut igen.
Lincoln?
Lincoln.
Du visste.
Jag försökte få dig därifrån. Såg du inte blomman?
Jag såg den.
Just innan jag hittade killen som ditt
folk skickat ut för att infektera oss.
Folk är döende, Lincoln.
Clarke skickade hit mig för att få reda på botemedlet.
Det finns inget botemedel.
Så du tänker bara låta mitt fok dö?
-Tänker du låta mig dö? -Sjukdomen försvinner snabbt.
Några är immuna mot den. Vi använder det för att lätta på slagfältet.
Det förvånar mig inte att du är en av de starka.
Slagfältet?
De kommer att attackera er vid första solljuset.
Du måste hjälpa mig att rädda dem.
Jag kan inte. Jag har försökt.
Nu tror mitt folk att jag är en förrädare.
På grund av bron? Du försökte bara förklara fred.
Det handlar inte om bron.
På grund av mig?
Det spelar ingen roll längre.
Jag tänker ta mig härifrån, Octavia, nu på en gång.
Jag vill att du kommer med mig.
-Var någonstans? -Österut.
Till havet, och sen över havet.
Det finns en klan där som stöttar oss.
De kommer låta oss få bo hos dem.
Jag kan bara inte låta min bror bli dödad.
Det finns inget du kan göra för att stoppa det nu.
-Jag kan varna dem. -Octavia, de kommer att döda dig.
-Om du är där vid soluppgången-- -Det kommer jag inte vara.
Vänta på mig här.
Jag följer med dig.
Okej. Slut på spektaklet. Tillbaka till era platser.
Har ni tillräckligt mycket mat därinne, vatten?
Ja. Det vore bra om vi hade lite mediciner.
Jag ska se om jag kan ordna det.
Octavia, är du okej?
Bellamy, vänta.
Hon är inte här.
Jag skickade henne till Lincoln.
Lyssna nu. Om det finns ett botemedel så har han det.
Jag sa inte till dig för jag visste att du inte skulle låta henne gå.
Om något händer henne kommer du och jag att ha problem.
Bellamy. Bellamy!
Flytta på er.
-Grabben, dina ögon. -Ingen rör honom!
Gå till skeppet nu på en gång.
Är du okej?
Herregud! Herregud, jag fick på mig det!
Flytta på er! Flytta på er! Håll er undan!
Lugna ner er!
Lägg ner vapnet! Lägg ner det!
Det här är precis vad jordslingarna vill att vi gör.
Fattar ni inte det?
De behöver inte döda oss om vi dödar varandra istället.
De behöver inte döda oss om vi alla blir infekterade av viruset.
In i skeppet nu på en gång!
Inte för att nämna det självklara men din karantän fungerar inte.
Finn, rör henne inte!
Du kan släppa mig. Jag är okej.
Nej, det är du inte.
-Octavia kommer snart med botemedlet. -Det finns inget botemedel.
Men jordslingarna använder inte viruset för att döda oss.
Jasså? Förklara det för dem.
Jag varnade dig om att inte träffa den där jordslingen igen.
Jaha? Men jag har en varning till dig också.
Jordslingarna är på väg.
Och de kommer attackera så fort solen stiger upp.
Kom igen. Jag hjälper dig att bära Clarke till skeppet.
Hur många kulor kan du tillverka innan soluppgången?
Vad behöver jag göra för att se till att inte du kommer hit?
Må bättre.
Om han inte är sjuk vid det här laget,
-är han förmodlingen immun som jag. -Här.
Hon kan ta min plats.
-Sa Lincoln något mer till dig? -Viruset verkar inte länge.
Det är nog sant. Jag känner mig bättre.
De måste dricka vatten.
Du måste dricka vatten.
Okej. Ge dem lite också.
Snälla?
Det gör inget. Jag ordnar det. Vila bara.
Jag hjälper dig.
Ni måste rädda er själva.
Ta er härifrån. Ta alla som är friska nog med er.
Om du tror att det ens är en möjlighet,
känner du inte mig väl nog.
Jag känner dig.
Som det är nu, när jordslingarna väl kommer hit,
kommer det inte finnas några kvar att kämpa emot.
Det är det som är meningen.
Då får vi sakta ner dem.
Vi har fem kulor per magasin. Nu går vi. Vi behöver gevären vid muren.
-Varför just fem? -Vårt krut håller på att ta slut.
-Det är helt kört för oss. -Oroa dig inte. Jag är med dig.
-Har du något att säga? -Lyssna nu, håll ögonen öppna.
Det går framåt. Vi behöver så många kulor som möjligt innan soluppgången.
Det kommer inte att spela någon roll om
vi inte har några friska skyttar kvar.
Vad behöver vi för att tillverka en bomb?
Beror på vad du vill bomba.
-Vad sägs om en bro? -Vad pratar du om?
Murphy sa att han kom över en bro på vägen tillbaka hit
från jordslingarnas läger. Låter bekant?
-Ja. Och? -Viruset fungerar fort.
Han är redan på bättringsvägen.
Att bomba bron kommer inte att stoppa attacken,
men ju längre vi kan fördröja det ju mer skyttar kommer vi ha.
Även om Murphy talar sanning vilket inte är säkert,
har den där bron klarat av ett atomkrig och vädret i 97 år.
Den kommer inte att klara av mig.
Snälla, låt mig inte explodera.
Okej! Du kan komma in nu!
-Pang! -Gulligt.
Ta det lugnt. Den behöver en accelerator. Krut.
En burk med hydrazin.
Lägg krutet runt om hydrazinet.
Skjut mitt i prick.
Så får du ditt pris.
Det här är allt krut vi har. Vi kan inte tillverka mer kulor nu.
I kväll behöver vi en bomb. Vi kan oroa oss om kulor i morgon.
Om vi gör det här och det inte fungerar
kommer vi att vara döda i morgon.
Då får vi se till att vi lyckas.
För att vara säker borde vi vara minst
sextio meter ifrån när vi skjuter.
Inga problem. Vem av er kommer att placera ut bomben?
Det gör jag.
Du vägrar att använda gevär men att bomba folk är helt okej med dig?
Vi ska bomba en bro. Det kommer inte att finnas någon på den.
Finn, vi har en bomb.
Vi behöver den för att döda så många av de jävlarna som möjligt.
Men de vet inte om att vi bara har en bomb.
Om vi hade det, varför skulle vi slösa den på att bomba bron?
Det här handlar om skräckinjagning, fred genom att visa styrka.
Du menar illusion av styrka.
Ja.
Personerna som tillverkade atombomben trodde också att de var fredsmäklare.
Hur gick det för dem?
Rör inget.
-Vem kan annars ta skottet? -Tack för omtanken.
Se till att bomben är packad och redo att tas med om tio minuter.
Jasper, kom hit.
Hej. Vill du att jag följer med till bron igen?
Jag vill att du skjuter.
-Ja, visst kan jag det. -Har inte ni jobb att ta hand om?
Om du missar och bron inte exploderar,
kommer vi alla att dö. Du fattar det, va?
Men varför just jag? Du har ju 20 skyttar.
-Jag är den enda som är frisk, va? -Precis.
Missa inte.
-Bellamy! -Nej.
Kom inte nära mig. Ta bara skottet.
Hitta Finn. Nu.
Stå inte bara där. Ta honom till skeppet.
-Du, Murphy! -Ja?
Clarke sa att vi ska lägga honom på sidan när sånt händer.
Det ordnar jag.
Kom igen nu. Nu lägger vi dig på sidan.
Så där ja. Du mår bättre nu, eller hur?
Jag tar hand om dig. Andas bara.
Okej, lyssna på mig. Du och jag har inga problem.
Okej, andas bara. Mycket bättre.
Jag la ju repet runt nacken på dig. Varför hjälper du mig?
Det glömmer vi.
-Bell? -Nej.
Ge honom utrymme! Lägg ner honom!
Bell!
Hejsan, storebror.
Jag är rädd.
Jag tänker inte låta något hemskt hända dig. Jag lovar.
Det var precis vad jag sa till dig när du föddes.
Jag vet. Du har berättat det tusen gånger om.
Jag är glad att du är här.
Se bara till att vila nu, okej?
-Hej, Finn. -Den är försvunnen.
-Monty, var är Raven? -Hon stack för ett tag sen.
Bomben. Hon ska placera ut den själv.
-Hänger du med? -Borde du inte be dina nya vänner?
Jasper, kom så sticker vi!
Tack gode gud.
Här.
-Kom för fan inte nära mig. -Bellamy, du är sjuk, okej?
Jag försöker bara att hjälpa till. Här.
Om du är här när jag mår bättre...
Jag tar hand om det här.
Här.
-Känner du dig bättre? -Ja.
Det låter bra.
Har du sett Octavia?
Hon var vaken hela natten och hjälpte till.
-Murphy bad henne att ta en rast. -Säg inte att du litar på honom nu.
Litar på honom? Nej.
Men jag tror att alla är värda en andra chans.
Soluppgången är nästan här. Vi borde se till att få in alla.
Om vi låser dörrarna kommer kanske jordslingarna tro att vi inte är här.
-Det är inte alla som är sjuka. -Sjuk är bättre än att vara död.
Du tror inte att Finn och Jasper kommer att lyckas.
Tror du det?
Jag ska se till att alla är inomhus.
Tack gode gud.
Så enkelt. Du klarar det här.
-Hör du? -Krigstrummor.
Ska vi springa emot krigstrummorna? Jag hatar den här idén.
Raven!
Hon håller fortfarande på att tillverka bomben.
Finn, vänta. Nej. Hon ordnar det här.
-Nej. Nej. -Raven, försvinn därifrån på en gång!
Sikta.
Raven!
Okej.
Kom nu. Kom igen.
-Är bomben klar? -Ja.
Skjut, Jasper! Skjut! Skjut!
Fan också. Fan.
-Kallar du det där att skjuta? -Monty?
Förra gången var ren tur. Jag fick panik.
Och?
-Du klarade skottet, eller hur? -Två gånger.
-Hur många skott? -Tre.
Du klarar det här.
Tusan också.
Kom igen nu.
Hörde du inte att jag sa att du klarar av det här?
De lyckades.
"Jag har blivit döden, världens förintare."
Det var Oppenheimer, mannen som tillverkade den första--
Jag vet vem Oppenheimer var.
Vi var tvungna att stoppa attacken.
Det finns så mycket som du inte förstår.
Bergsfolket är på väg och de kommer att döda oss alla.
Vi måste ta oss härifrån medan vi fortfarande kan.
Bergsfolket?
Menar du de som du ritat av i din bok?
Ja.
Vi måste gå nu. Vi har långt att gå innan mörkret.
Jag följer inte med dig.
Du kommer att dö här.
Kanske det.
Varför?
Du sa det själv. De är mitt folk.
Förlåt.
Hej då, Lincoln.
Där! De är här! Öppna grinden!
Låt inte det här få dig att svälla upp för mycket.
Hon håller på att friskna till.
-Hej. -Hej.
Du räddade livet på mig.
Det hade jag inte behövt om inte du hade tagit bomben.
-Du tvekade. -Va?
När Bellamy frågade vem som skulle ta den,
så tvekade du.
Det är så man reagerar när man måste bestämma sig
om något som kan få en att dö, eller hur?
Du tvekade inte när Clarke föll ihop.
Du visste att hon var sjuk från viruset men du tog emot henne ändå.
-Raven-- -Du tvekade inte.
Raven, jag älskar dig.
Inte på sättet jag vill bli älskad.
Inte på samma sätt som du älskar Clarke.
Det är slut, Finn.
Du är utanför muren utan ett vapen.
Fjorton gravar.
Vi måste diskutera Murphy.
-Han hade rätt om bron. -Vi får väl se.
Octavia säger att bergsfolket är arga, vad nu det betyder.
Jag skulle tro att det betyder att vi
behöver så många soldater som möjligt.
Så vad då, har vi benådningsrätt nu?
Det är inte lätt att styra.
Fjorton.
Det glömmer vi.