Tidligere på The 100...
Dødsbølgen kommer om ti dager.
Jeg fant et tilfluktsrom som kan holde tusen.
Frelsen ligger her.
Strålingen bryr seg ikke om du er Trikru eller Azgeda.
Azgeda får aldri se innsiden.
-Hva om vi deler det? -Det er akseptabelt.
Når døren lukkes, sørger Azgeda for at det skjer.
Jeg tar deg med hjem.
Raven, du må ta det rolig.
Hjerneskannen viste tegn på slag.
-Jeg har opplevd verre ting. - Det kan drepe deg, Raven.
Vi kan ikke lage nattblod med mindre vi drar ut i rommet.
Men Luna kan det. Vi kan sette sprøyter med beinmargen hennes.
Da blir vi nattblodere.
Jeg gjør det, så de ikke må.
En dag vil de takke deg for det du gjør her.
-Hva om det ikke går? - Abby! Stans!
Da dør vi med kunnskapen om at vi gjorde alt for å redde folket vårt.
Jeg tar den.
Sikker? Den er tung.
Var det derfor de etterlot oss?
For å finne teknologi?
Vi har snakket om dette.
Vi ble ikke etterlatt. De kommer tilbake.
Tilgi meg om jeg ikke tror på det folket ditt sier lenger.
Murphy har faktisk rett.
Ikke vær redd. De forlater kanskje ham, men jeg er for kul.
-Der ser du. - Gratulerer, Emori.
Du får bo i et hull i bakken i fem år.
-Takk for at du var med. - Vi får leve i det minste.
Sa kakerlakken til ravnen.
Systemsjekken er fullført.
Hva er det?
Baneutskytingssystemet er på nett.
Hører du ikke det?
Emori, hent anfallsutstyret på kontoret.
Nei. Det går bra.
Det går bra. Jeg er ok.
Legg det med utstyret til den siste turen. Jeg tar prosessorene.
Nei. Ingen koding. Greit?
Luna kan ikke hviske deg i øret,
og jeg vil ikke at hjernen din skal smelte.
Jeg koder ikke. Jeg kobler fra.
Gjør som jeg sa, så kan du ta en pause.
Jeg trenger litt tid.
Ja vel.
Kom igjen.
Hva er det nå?
Om hun ikke kan bruke hjernen, hvorfor trenger de henne?
Igangsetter utskytingssekvens.
-Raven. - Becca.
Du kan si at det ikke er min sak,
men hvorfor bo i et hull i bakken
når du har en helt fin rakett?
Pløyer du jorda, eller knivstikker du den?
Du vet vel at dette er dumt?
Vi er døde før noe vokser.
Jorden har overlevd praimfaya en gang. Den gjør det igjen.
Dette er for de som kommer etter oss.
La meg vise deg.
Ilian!
Ned med hodet. Ikke si noe.
De er skeptiske overfor fremmede.
Ankara.
Hva bringer deg hit?
Krig.
Trikru tilkaller sine allierte for å presse Isnasjonen ut av Polis.
Moren min sender våre beste krigere til Polis.
Jeg har hendene fulle her.
Moren din kommer til å forstå.
Klanen din trenger deg, Ilian.
Du har svaret mitt.
Moren din ville ønsket at du slåss.
Kom deg vekk fra eiendommen min, Ankara.
Du sa ikke at du var kriger.
Det er ikke vits å slåss når verden går under.
Det er en underjordisk akvifer her
med et filtreringssystem som fortsatt fungerer.
Noe av vannet går til den hydroponiske gården.
Ikke sant, Mr. Green?
Det vakreste jeg har sett.
Nesten.
Det blir ikke lett.
Det blir mye hardt arbeid på alle sammen.
Men vi har slitt sammen.
Og sammen skal vi reise oss.
Ja!
Pakk sakene deres. Bare det dere kan bære.
-Greit. -Vi drar ved daggry.
Takk.
-Du er en helt, Monty. - Slutt.
Gå og pakk. Jeg kommer når vi er ferdige med våpenlageret.
Jaha hadde rett.
Vi har mye utstyr å pakke. Sikker på at du ikke er for fyllesyk?
-Dømmer du meg, Monty? - Litt.
Vi hadde ikke håp. Nå har vi håp.
Kom igjen.
Jasper.
Du kommer til å elske det.
Gi ham et øyeblikk.
Han skjønner det når vi tar apparatet.
Vi trenger det ikke. Det er et i bunkersen.
Veslegutten min er voksen.
Skal vi skjule oss i en bunkers nå?
Gjøre alt Jaha sier?
-Tilbake til livet på Arken? - Det er sprøtt.
Når begynte vi å høre på Jaha?
-Tunnelen er i andre enden av skogen. - Hvor lenge blir du?
Det går fort. Si fra om du har glemt noe på laben.
Eller så kan jeg holde deg med selskap.
Akkurat.
Clarke, får jeg snakke med deg?
Jeg tar deg igjen.
Hva er det?
Jeg har ikke fortalt deg alt.
Indra var hos dem da de fant bunkersen.
-Vet Trikru det? -Ja.
Vi inngikk en avtale om å dele den med dem.
Hva med avtalen med Roan?
Trikru vil heller gå til krig enn å bo med Azgeda.
Mamma, Roan er vennen min.
Vår allierte.
Ikke nå lenger.
Hvorfor sa du ikke dette før?
-De kommer til å drepe ham. - Nei, Clarke.
Ikke om han blir med pent og rolig. Vi gjør plass til én.
Indra sa ja.
Mine herrer.
Det er godt å se dere.
-Jeg bare... - Vent her.
Hvor er vaktene?
Folket har ikke kommet fra Arkadia.
-Kane, ikke. -Clarke, vent!
Roan!
Trikru. Hva er dette?
Det trenger ikke bli voldelig.
-Vent. - Stopp!
Velkommen tilbake til Polis, min konge.
Gjør plass til kongen!
Vi er trygge.
Forklar.
Sett fangene i bur.
Ti menn ved døra.
Hent Wanheda til meg.
Forklar, sa jeg.
Skaikru sluttet seg til Trikru for å ta tempelet.
De ga opp tårnet for å klare det.
Det ga ikke mening strategisk.
Så jeg satte folkene våre ved tempeldørene.
Og det var bra at jeg gjorde.
Du var flink, Echo.
Flytt resten av hæren til tempeldørene.
Ingen kommer inn eller ut.
Gå.
-Hvor lenge har du visst det? - Fant det ut nå.
Takk for at du ville advare meg.
Det trenger ikke å bli krig.
-Det er det alt. - Bare om dere kjemper.
Folket ditt svek meg, Clarke.
Hva vil du jeg skal gjøre?
Leve?
Strålingen kommer om seks dager.
Du kunne dele bunkersen med oss.
Hvorfor ikke Trikru også?
Kane prøvde vel å få Indra til å gjøre det
før han sa ja til å la dem drepe meg.
Tro det eller ei, så prøvde Kane å redde deg.
Meg, kanskje. Ikke folket mitt.
Det var før dere omringet tempelet.
Ingen kan komme inn for å overleve, med mindre du tillater det.
Indra må snakke med deg.
Greit.
Vi kan snakke.
Men jeg holder på folket ditt.
Kansleren min må være på møtet, Roan.
Kansleren din er heldig som fortsatt har hodet sitt.
Dessuten, om noen kan overbevise erkefiender om å flytte sammen...
Er det deg.
Jeg innkaller til møtet.
Alt jeg tenker på, er at det er krig...
Og jeg er ikke med i den.
Ingen krig vil hindre praimfaya.
Det hadde i det minste vært en krigers død.
Bedre enn å smelte.
Folket mitt har et uttrykk...
Ikke frykt døden...
...for det er bare begynnelsen på den neste reisen.
Reinkarnasjon?
Tror du på det?
Avlingen dør om vinteren
og kommer tilbake om våren.
De fleste mennesker vet ikke når vinteren deres kommer.
Men vi gjør det.
Og det er en gave.
Hvorfor kaste det bort på å slåss?
Du har ikke pakket.
Jeg prøvde.
Snakk med meg, Harper.
Jeg er bare lei av å slåss, Monty.
Jeg vet det.
Det er vi alle sammen.
Men vi er trygge i bunkersen.
Hver gang vi tror det, skjer det noe ille.
Hva skal vi gjøre, da?
Bare bli her og dø?
Være dritings dine siste dager?
Det virker som det er populært blant mine kjære.
-Monty, jeg... - Lyset slokkes snart.
Bunkersen gir oss en sjanse til å få en fremtid.
Jeg håper at du ombestemmer deg.
Det gjør jeg ikke.
Jeg...
Jeg tenkte på Louis.
På at du klandrer deg selv for at han er død,
fordi du ikke reddet ham fra det svarte regnet.
Det var ikke fordi du er feig, Harper.
Det var fordi du ville leve.
Det heter overlevelsesinstinkt.
Det er første gang
jeg har syntes at du var feig.
Går du ikke feil vei?
Vil du si ha det?
Ikke pokker.
Hei.
Trodde jeg var tydelig. Alle må ha pakket og være klare til å dra...
Ved morgengry. Skal bli.
Bra.
Vi snakker om menneskenes fremtid, Mr. Jordan.
Deltagelse er ikke valgfritt.
De vil tvinge oss til å bli med.
Det er en prøve. Hvor sterkt ønsker vi dette?
Vi har en utvei nå.
Da festen begynte, var ikke det sant.
Ikke misforstå. Velger dere å bli, velger dere døden.
Om det er avgjørelsen deres, er jeg med.
Hele veien.
Om ikke er døra der.
Ingen kommer til å dømme deg om du drar.
Greit.
Da har vi vel ikke noe å tape.
Du kan ikke ignorere meg for alltid, Raven.
Du kan saktens prøve.
Men vi er like.
Og jeg vet sannheten. Du vil ikke bo i en bunkers.
Eller være en flink, liten soldat
som alltid gjør det Clarke sier.
Jeg vet hva du vil ha.
Bare slutt.
Du er ikke ekte.
Du er et symptom.
Det betyr ikke at jeg ikke har rett.
Hva vil du ha?
Jeg vil hjelpe deg.
Tiden din renner ut.
Og jeg snakker ikke om strålingen.
Jeg snakker om hjernen din.
Du må spørre deg selv:
Hvordan vil du dø?
Her nede? Ulykkelig og med smerter.
Eller der oppe? Fri. Flytende.
Jeg har prøvd alt. Vi har ikke nok drivstoff til tilbaketuren.
Hvem sa noe om å komme tilbake?
Vennene dine er tatt hånd om.
De trenger ikke deg for å holde seg i live i bunkersen.
Men du trenger dem om du drar dit.
Datakoden ødelegger nevronene dine veldig fort.
Snart vil du ikke kunne knytte skoene dine,
for ikke å snakke om å gjøre en innreisedrakt om
til noe du kan gå i rommet i.
Kan du hjelpe meg med å dra ut i rommet?
Om du skal dø, kan du like godt gjøre det med god utsikt.
Kom tilbake. Jeg er klar til en ny omgang.
Vennen din, Miller, burde være tilbake nå.
De kommer ikke tilbake, John.
Så vi drar til Polis selv.
Båten er på feil side av vannet.
Vi klarer det ikke.
Da får vi vel søke ly for stormen i fyr-bunkersen.
I fem år?
Da sulter vi i hjel.
Hvem trenger mat når man har kjærlighet?
Vi ble ransaket utenfor.
Er jeg ikke tilbake om en time, angriper hæren min.
Ingenting ville gjort meg gladere.
Du må være Gaia.
-Jeg er... - Jeg vet hvem du er.
Wanheda.
Du hjalp folket mitt med å finne bunkersen. Takk.
Og du ga Flammen til en uverdig konge som ødela den.
Jeg er ikke like takknemlig.
La oss se hva som skjer.
Etter deg, Wanheda.
Alle fiendene mine på ett sted.
Hvem er det?
Krigsherrene i Trikru-alliansen.
Hun skulle være alene.
Er det noe morsomt, da?
Dere drepte folket vårt.
Dere brente landsbyene våre,
men du har mage til å komme hit i fredens navn.
Ikke fredens. Overlevelsens.
Dere prøvde å ta bunkersen selv.
Men her er jeg, og jeg er villig til å snakke.
Trikru-alliansen har tempelet.
Så klart er du villig til å snakke.
Og Azgeda-alliansen omringer det.
Folket ditt kommer ikke inn om ikke vi blir enige.
Krigen er unngåelig.
Det har ikke skjedd før
fordi Lexa beordret det.
Det eneste som er uunngåelig, er praimfaya.
Om seks dager vil alle utenfor bunkersen være døde.
Da burde vi komme oss dit.
Roan.
Vi har snakket sammen.
Nå slåss vi.
Nei. Det er plass til 1200 mennesker her inne.
Vi kan dele likt.
Alle klanene kan overleve.
Lexa ville ha ønsket det.
Du har rett. Det ville hun.
Og om hun var her, hadde klanene kanskje adlydt henne.
Men siden det ikke er noen kommandør her,
blir det krig.
Hva er det du gjør?
Jeg vet at du har Flammen.
Jeg vet at Octavia ga den til deg.
Jeg synes du skal dra, Clarke.
Jeg kan ikke la dem krige om det eneste som kan redde oss.
Ikke engang Wanheda kan hindre klanene i å drepe hverandre.
Nei. Men en kommandør kan det.
Så klart.
Dessverre trenger vi en natblida til det.
Gjør meg til kommandør.
Den sitter fast, som de andre, men det er denne vi må sprenge.
Hvor mange gassflasker har vi?
Dette kan du ikke mene.
I Værfjellet overvant vi gassen med vann.
Jasper er klar til det.
Ro ned. La meg snakke med dem.
Bellamy, vi har over 400 folk som er klare til å marsjere.
Pistol.
-Harpers. - Hvor mange flere er bevæpnet?
Jeg vet ikke. En del.
HLR MINUS
HLR minus.
"Ingen hjerte-lunge-redning".
Jasper, legg fra deg pistolen.
Åpne døra.
Vi kommer ikke ut.
Dette er sprøtt.
Er du villig til å dø når du kan overleve?
Er de det?
Det er saken. Vi tror ikke vi kan overleve.
Bare gå.
Vi kaster bort tiden. Sett ut ladningen.
Dere kan gå til pistolene.
Ikke skyt med mindre dere blir beskutt. Forstått?
Nei. Greit? Bare vent.
Jasper, folk kommer til skade. Jeg vet at du bryr deg om det.
Om du ikke vil at noen skal bli skadd, ikke åpne døra.
Vi er klare. Vi burde gå ut.
Mr. Jordan.
Jeg nekter å etterlate barn her for å dø.
Du sendte dem ned for å dø.
Forskjellen er at de har et valg nå.
Og det har du også.
Hva snakker du om?
Dette er det de vil.
De er dritings. De vet ikke hva de vil.
Vi gir oss.
-Gjør dere klare til å dra. - Ja.
Hva? Nei, du kan ikke.
Beklager. Bellamy har rett.
Vi kan ikke redde dem om de ikke vil reddes.
Om Octavia var der inne, ville du latt henne bli?
Om Octavia var der inne, ville jeg i det minste fått ta farvel.
Hvor er Ilian?
Kanskje hun ikke kan snakke.
Kanskje hun ikke vil at vi skal høre aksenten hennes.
Der har vi det, ikke sant?
Skairipa.
Dere forveksler meg med...
Jeg så deg i Polis.
Du drepte vennen min, Terro.
Kuttet av ham hodet.
Jeg er ikke den personen lenger.
Vær så snill. Dere vil ikke gjøre dette.
Tro meg. Bare gå deres vei.
Drep henne!
Dette er den jeg er.
Når forsterkningene kommer,
kan vi gå vestover til tempelkvarteret.
Nei. Vi har ikke tid.
Vi må presse ut Boudalankru først.
Her og her.
Oppstigningskallet.
Flammen ble ødelagt. Hvordan er dette mulig?
Du sa at du så det.
Den ble knust.
Jeg så det de ville at jeg skulle se.
En ny kommandør er ille for oss, Roan.
Vi kontrollerer tårnet.
La meg stoppe oppstigningen.
I det minste til vi vet hvem natblidaen er.
Jeg vet hvem det er.
Er du lederen?
Ja. Flammen valgte meg som sin beskytter.
Speiderne våre respekterer det.
Fant en av dem en natblida?
-Så klart. - Fra hvilken klan?
Dette er svært uvanlig, Gaia. Ingen konklave fant sted.
Vi har spørsmål som må svares på.
Gjennom mørket...
...lever Flammen videre.
Kroppen dør...
...men ånden er sterk.
Måtte ånden velge klokt.
Ånden har valgt.
La kommandøren stige opp.
Hva er dette?
Wanheda er ingen natblida.
Kommandørenes blod...
...er ditt blod.
Måtte ånden velge klok.
Måtte Kommandørenes ånd lede meg.
Løgn etter løgn.
Kom deg ut av denne hellige sirkelen.
Ingenting er hellig ved dette.
Wanheda gjør narr av troen vår.
Jeg prøver å redde oss, Deres Høyhet. Det vet du.
Fordi du mener vi er barbarer som må reddes?
Praimfaya er her nesten.
Så la oss ikke kaste bort mer tid.
Hent helbrederen.
Hva er det du gjør?
Vi vet ikke om det fungerer.
Flammen kan drepe deg.
Jeg har ikke noe valg.
Si det til dem, helbreder.
Si til alle sammen
hvordan datteren din ble en natblida.
Ved hjelp av vitenskap.
Har du gjort henne til en nattbloder?
Ja.
Om alle kan bli natblida, om alle kan ta Flammen...
Da kan vi ikke stole på blodet lenger.
Vi kan fortsatt stole på sverdet.
Vi har utsatt krigen lenge nok.
Vent.
Wanheda har rett i én ting.
Krig er en dårlig metode for å avgjøre hvem som overlever.
Dere tilkalte alle speiderne for en oppstigning.
Men dere har utelatt det beste.
En konklave.
En siste konklave.
Én forkjemper per klan.
Ett dødsfall i stedet for flere tusen.
Og den som vinner, får bunkersen.
Til seierherren...
...går krigsbyttet.
Trikru er med.
Vil du kjempe eller brenne?
Det er ikke svart regn, men kan bli det når som helst.
Hold personen med kjemikalieteltet inne til enhver tid.
Ingen andre enn oss
redder oss selv.
Vi må gå på stien selv.
Dere kan ombestemme dere.
Nei.
Du kan bli, vet du.
Jeg gir meg ikke.
Takk for at du forstår.
Hvor er Monty?
Han laster ut av roveren.
Vi etterlater den til dere, forresten.
Sa du ikke farvel?
Ta vare på ham for oss.
Det vet du jeg vil.
Måtte vi møtes igjen.
Det gjør vi ikke.
Som du vil.
Monty?
Alle har dratt. Hva gjør du her?
Jeg elsker deg, Harper.
Har du ombestemt deg?
Nei.
Men jeg er her i tilfelle dere har det.
Evig optimist.
Jeg elsker det ved deg.
Jeg er glad du ble.
Ikke vær så kjip.
Vi tar med dette til fyret.
Så ser vi hva mer vi finner på øya.
Er dere klare, eller?
Beklager at vi er sene. Det har skjedd litt.
Ikke bare bra. De...
Jeg forteller på veien.
Er dette alt vi trenger?
-Ja. - Flott. Vi tar det.
Hent Raven. Vi har ikke mye tid.
Massedød om fem dager.
Raven.
Jeg er litt opptatt.
Det som ikke er pakket, må du legge igjen. Det er på tide å dra.
Jeg drar ikke.
Hva snakker du om?
Jeg er døende, Murphy.
Abby sa at om du ikke brukte hjernen...
Det har gått lenger nå.
Skal du ut i rommet?
Vet du hvordan det føles å ha det vondt hver dag?
Når jeg gikk i rommet,
var alt bra.
Jeg vil bare oppleve det igjen.
Beklager.
Beklager at jeg gjorde dette mot deg, Raven.
Det er ikke din feil, Murphy.
Jeg kan takle å miste beinet,
men å miste forstanden...
Hva skal jeg si til de andre?
Si...
Si at jeg tok livet av meg selv.
Dra. Overlev.
Det er det kakerlakker gjør, ikke sant?
Kan vi sette i gang igjen?
Ja. Greit. Beklager.
Hvor var vi?
Forseglingen. Ser det bra ut?
Helt greit. Til vi er fremme.
Hele byen er slagmarken.
Ingen tidsbegrensning, ingen pistoler.
Én kriger fra hver klan slåss, helt til bare én gjenstår.
Og vinnerens klan får bunkersen.
Helt uten videre.
Uten pistoler og uten noen som er opplært i jordboer-kamp,
kan vi ikke vinne.
Vi kjemper, og vi dør.
Jeg er her for å krige.
Oversatt av: Heidi Rabbevåg