Tekstet af SUBSTANCE - Først på DanishBits Få invite: Danishbits.invite@gmail.com
Tidligere i The 100...
Frelsen ligger indeni.
Sammen har vi lidt, -
- og sammen rejser vi os igen.
Om seks dage vil alle der ikke er i denne bunker være døde.
Der er plads til 1200 mennesker herinde.
Vi kan fordele det ligeligt.
Alt jeg tænker på er, at der er krig, og jeg er ikke indblandet.
En krig er en dum måde, at bestemme over liv og død på.
- Et konklave. - Et sidste konklave.
En mester fra hver klan.
En død, i stedet for tusinder.
Og hvem end der vinder får bunkeren.
- På ingen måde kan vi vinde. - Kæmper vi, dør vi.
Jeg er klar til krigen.
Guara fra Podakru.
Accepter klanens medaljon og kæmp med ære som deres mester.
Er du her for at opmuntre mig?
Du behøver ikke at gøre det her. Vi kan finde en anden til at slås.
Dør jeg, så dør jeg.
I det mindste dør jeg kæmpende.
- O... - Lad være.
Det er mit valg, Bell.
Jeg kender oddsene. Du behøver ikke at minde mig om dem.
Det er tid.
Du kan gøre det.
Tror du virkelig, hun har en chance?
Lige nu, skal hun tro på det.
Octavia fra Himmelfolket, træd frem.
Accepter din klans medaljon, og kæmp -
- med ære som deres mester.
Ilian fra Trishanakru.
Accepter din klans medaljon, og kæmp med ære, som deres mester.
Hvad forsøger du at bevise?
Jeg er her for Trishanakru. Ikke for dig.
Konklave, en kamp til døden -
- indenfor murene af Polis.
Disse krigere vil kæmpe, til kun en står tilbage.
Den kriger vil samle alle medaljonerne fra de faldne og overrække dem til mig.
De vil blive udråbt som vindere.
Den sidste kriger vil alene bestemme, hvilken klan der skal overleve -
- i Bekka Pramhedas krypt.
Og hvilke klaner der bliver i Praimfaya.
Vi ærer dem, der falder for sværdet.
Men følger den ene, der svinger det bedst.
Det må være mig.
Jeg er Luna fra Flokru, og jeg er den sidste i min klan.
Vi ved, hvem du er...
Den Nightblood der løb fra hendes konklave.
Jeg løber ikke fra denne.
Accepter medaljonen, Luna fra Flokru, -
- men når din klan er borte, hvem vil du så kæmpe for?
Ikke for nogen. Jeg kæmper for døden.
Når jeg vinder...
Vil ingen blive reddet.
Tekstet af SUBSTANCE www.DanishBits.org
Lincolns tattoo.
Kæmp ikke med vrede.
Afslør ikke dit næste træk, før du laver det.
Og efterlad mig ikke sårbar.
Jeg husker det.
Det er okay at være bange.
Det er jeg ikke.
Gaia ville aldrig modtage dette...
Men jeg håber, du vil.
Hvorfor hjælper du mig?
Vinder jeg, betyder det enden for dit folk.
Du er mit folk.
Jeg lærte dig at kæmpe, -
- men hvem du kæmper for, er op til dig selv.
Himmelfolk. To medhjælpere i arenaen.
Resten af jer, tilbage til jeres sikkerhedszone, nu.
- Kom vi skal gøre hende klar. - Denne samtale er ikke slut.
Dødsbølgen vil komme om tre dage, og her står vi -
- og risikere vort folks skæbne, i en bloddyst?
Alle folks skæbne.
- Du hørte Luna. - Hun er kun en ud af 13.
Du tager fejl. Hun er Nightbloodnoviciat, -
- hvilket betyder, hun er trænet til den slags kampe.
Vil du have os til at snyde?
Du kender reglerne. Bryder vi dem, og taber vi, dør vi.
Reglerne er ikke et problem, Marcus. Spillet er.
Selv hvis vi stopper Luna, selv hvis Octavia skulle vinde, -
- tror nogen så virkelig på, at jordboerne -
- vil acceptere Himmelfolket, som de eneste overlevende?
Ja.
Konklaven er hellig. De vil ære vinderen.
Accepter det eller ej, vi er alle jordboer nu.
Få dine folk hen i sikkerhedszonen.
Vi forbereder Octavia til kampen.
Resten er... Resten er op til hende.
Du bør tage med ham.
Jeg ville ikke vide, hvad jeg skulle sige.
Jeg skal hjælpe min mor med at gøre bunkeren klar til vinderen.
Derudover er du hendes bror.
Ved ikke at være der er værre end at sige de forkerte ting.
Kan vi tale sammen?
Alene?
- Hvad er der? - Vi kan ikke lade Luna vinde.
Alliancens tid er forbi. Jeg kæmper for mit folk i dag.
- Kan du slå hende? - Selvfølgelig kan han det.
Hun bløder som alle andre.
Jeg ved, det er svært for dig at acceptere, at det er ovre, men det er forbi.
Du gjorde det klart, at du ingen respekt havde for vores traditioner, -
- men denne tradition handler ikke om respekt.
Det er om blod, og hvis skæbnen vil se mit blod spildt her i dag, -
- og at mit folk er fortabt, så er jeg fuldkommen ligeglad med, -
- hvem der er i bunkeren eller om den er tom.
Det er så forskellen på os to, Roan.
Jeg ønsker at menneskeheden overlever, -
- selv hvis det ikke er mit folk.
Forsvind fra slagmarken før du endnu engang svigter dit folk.
Godt, hør på mig.
Krigeren fra de blå klipper hun har to sværd.
Jeg så hende lige træne. Hun er venstrehåndet.
- Gå efter hendes svage hånd. - Okay.
Sletternes kriger og krigeren fra den lave dal, er stærke men langsomme.
Dem kan man undgå, og glem ikke den sorte regn, -
- som kan starte på et øjeblik, så bliv under dække.
Hvad, Bellamy? Hvis du har noget at sige, så sig det.
Du behøver ikke gøre det.
Når startsignalet lyder så hold dig skjult og lad de andre slå hinanden ihjel.
- Ønsker du jeg gemmer mig? - Du skal ikke op imod-
- den stærkeste kriger fra hver klan. - Jeg kom her for at kæmpe.
Du var pigen under gulvet.
- Brug det, præcis som mor lærte os. - Bellamy har ret.
Du behøver ikke besejre alle 12 krigere.
Jeg behøver kun besejre den sidste.
Ambassadører og rådgivere til tårnet.
Deltagere på jeres pladser.
Mange tak.
Må vi mødes igen.
Selvfølgelig gør vi det.
Du er kommet langt, Skairipa.
En skam jeg skal dræbe dig i dag.
Tid til at se, hvor meget du har lært.
Din kamp er forbi.
Træfolket er faldet.
De første to krigere er væk.
Gael fra Ingranronakru...
Din kamp er forbi.
- Lad det ikke være hende. - Fio fra Træfolket...
Din kamp er forbi.
Octavia er stadig med.
Jeg kunne ikke engang sige, jeg elskede hende, selv om alt snart er forbi.
Tro mig, Bellamy, hun ved det.
Hun ved det.
Det var klogt at gemme dig her, men ikke klogt nok.
For Lincolns skyld dræber jeg dig hurtigt.
Hvordan kan du sige hans navn? Lincoln ville være flov over dig.
- Lincoln var en nar. - Han troede på, vi alle er ens...
- En klan, et folk. - Og hvad fik han ud af det?
Se dig omkring.
Se hvad menneskeheden gør i sine sidste dage.
Endnu et slag? Mere blod?
Du plejede at tro, at folk var værd at redde.
Jeg tog fejl. Himmelfolket viste mig, at mennesket er grusomt, -
- voldeligt og egoistisk inderst inde.
Ikke Lincoln.
Han troede på, vi kunne gøre det bedre, og det elskede jeg ham for.
Og alligevel er du her nu, dræber for din klan, -
- præcis som alle andre. Lincoln ville afsky det.
- Yu gonplei ste odon. - Ikke på vilkår.
Du kan ikke gemme dig for evigt.
Octavia, jeg er her ikke for at dræbe dig.
Så er du gået forkert.
Andre klaner laver alliancer og samarbejder.
Vi burde gøre det samme.
Jeg har ikke brug for din hjælp.
Hør.
Du skulle være blevet hjemme på din gård.
Octavia, jeg vil ikke være din fjende.
Jeg er ikke den pige, du ønsker jeg er. Næste gang jeg ser dig...
Slår jeg dig ihjel...
Og det sværger jeg.
Sangedakru er ikke længere.
Krigeren fra de blå klipper dræbte ham med en bue. Jeg så det.
- Og? - Vi så ham inden kampen.
- Hun havde ingen bue. Hun havde to sværd. - Ja, corvosværd.
Hun kunne måske have fundet en bue på slagmarken.
- Hvad er der? - Echo er væk.
Bellamy.
- Bellamy, vent. Bellamy, vent. - Min søster er der. Echo snyder, -
- og jeg vil standse hende. - Du ved ikke, det er hende.
- De kunne være dem alle. - Vi ved begge, hvem det er.
En af Gaias folk finder hende, og Isnationen -
- vil blive straffet. - De fanger hende aldrig.
- Echo er spion. Det er den hun er. - Hør nu på mig.
Ser de dig derude, bliver vi alle straffet.
De henretter Octavia, og hele vort folk -
- får lov til at dø. - Har jeg ret, har Azgeda -
- to med i den kamp, og vi dør alligevel.
Tror du bare, jeg vil lade det ske?
Nej.
Vent til det bliver mørkt...
Så du ikke bliver fanget.
Bilaik Skairipa!
Jeg sagde, hold dig væk.
- Velbekomme. - Det er ikke for sjovt.
Til sidst når der kun er os to tilbage, hvad så?
En af os skal dø. Forstår du ikke det?
- Jeg ved, hvad jeg meldte mig til. - Du skulle ikke være fulgt efter mig.
Jeg fulgte ikke efter dig.
Trishanakru havde brug for mig.
Jeg kan ikke bevæge mig. Jeg kan ikke mærke mine ben.
- Dræb mig. - Nej.
Du sagde, at næste gang du så mig...
Det var ikke det, jeg mente.
Du lovede det.
Frygt ikke døden...
For det er kun begyndelsen...
På den næste rejse.
Jeg burde have vidst, at I to ikke kunne holde jer væk.
Jeg hørte dig helt nede på gaden.
- Du er heldig, jeg ikke er dommer. - Jeg kom for at stoppe hende.
- Forklar dig. - Jeg forsøgte kun at redde vores folk.
Jeg er ikke min moder. Jeg er ikke villig til at forkaste ære fremfor magt.
- Ingen behøver at vide noget. - Du misforstår.
Jeg tillader ikke, at du vanæres for at give Luna en fordel, -
- og du vil aldrig bringe skam over din klan igen.
Du er ikke Azgeda mere.
- Herre, vent. - Du er bandlyst, Echo.
Når jeg vinder denne konklave... Tag ikke fejl...
Vil der ikke være plads til dig i bunkeren.
Forsvind fra mit åsyn og væk fra kampzonen uden at blive set, -
- eller vær vidne til du er årsagen til vort folks undergang.
Hvis du vil dræbe mig, så få det overstået.
Jeg går ud fra din tilstedeværelse her, skyldes din søster stadig er i live.
Korrekt.
Kalder jeg på en dommer bliver hun henrette med det samme...
Men hvor er det sjove i det?
Du tror virkelig, hun kan vinde, ikke?
Jeg ville ikke undervurdere hende, hvis jeg var dig.
Hun har overlevet værre ting end dette.
Før hun dør, vil jeg fortælle, at hun er heldig at have en bror som dig.
Jeg har en bedre ide.
Når hun slagter dig, og før du dør, -
- kan du fortælle, at jeg var den heldige.
Mezi fra Louwoda Klion Kru...
Din kamp er forbi.
Kun fire krigere tilbage...
Roan fra Azgeda, Luna fra Flokru.
Guara fra Podakru, og Octavia fra Himmelfolket.
Beklager overfor Træfolket, Indra.
- Octavia gør det godt. - Takket være dig.
Du lærte hende at være en kriger.
En kriger har mange læremestre, deriblandt også krigsherrer.
Vinder hun, opdager vi, hvad hun virkeligt har lært.
Du. Du løj for mig om flammen.
- Jeg stolede på dig, og du brød dit løfte. - Jeg vidste ikke, hvad jeg ellers skulle.
- Du ville havde dræbt Indras datter. - Du har ret.
Det ville jeg have gjort.
- Hvad laver du? - Forslår våbenhvile.
Vi er kun fire tilbage. Vi kan ikke stoppe Luna alene, men sammen har vi en chance.
En af os skal vinde, for at menneskeligheden overlever.
Hvad sker der, når vi har dræbt hende?
Må den bedste kriger vinde.
Indtil da er vi en klan.
- Det er min. - Kom og tag det.
Sidst vi sloges, var jeg såret. Men ikke denne gang.
Sidste gang vi sloges, forsøgte jeg ikke at dræbe dig.
Min tur.
Sort regn!
Roan, løb! Det er sort regn!
Din kamp er forbi.
Det vil stadig være en god død.
Af vand bliver vi født, -
- til vand bliver vi igen.
Kongen er død.
Du havde ret, da du sagde, -
- at jeg plejede at tro på, menneskene grundliggende er gode, -
- hvis du tog dem væk fra denne verden, og viste dem fredens vej.
Mørket vil fortone sig, -
- ligesom mørket i mig fortonede sig.
Jeg stoppede endda med at bebrejde mig selv for at dræbe min bror i konklavet...
Men sandheden er...
Men sandheden er, da jeg så ham for mig -
- i arenaen, indså jeg, at kun en af os ville leve...
Jeg ønskede det blev mig.
Jeg løb, fordi jeg var bange for, hvem jeg er.
Jeg er mørket. Det er vi alle...
Og dette er enden.
Du tager fejl. Der findes folk, der er værd at redde.
Bare ikke dig.
Din kamp er forbi.
Roan fra Azgeda...
Din kamp er forbi.
Octavia fra Himmelfolket...
Er vinderen.
Vores første kommandørs krypt tilhører hendes folk.
Nej.
Jeg kæmpede ikke for Himmelfolket i dag.
Jeg troede, jeg kæmpede for mig selv, men...
Jeg ved nu, det heller ikke var sandt. Jeg kæmpede for os alle.
Himmelfolket vil ikke tage bunkeren til dem selv.
Vi vil dele den ligeligt, -
- fordi vi er lige.
Vi er en klan, -
- og vi vil overleve Praimfaya sammen.
Sammen.
Lincoln ville være så stolt af dig.
Der vil ikke være plads nok til alle vores folk.
Det er Genforeningsdag, Kane.
Hvor er min broder?
Alpha og fabrikafdelingens bunker er på niveau fire.
Vand og farm, niveau fem.
Check jeres nye værelser, allesammen -
- og kom her tilbage om en time.
Hvad fanden gjorde du?
Hvis kun en klan kan overleve, kan det ligeså godt være vores.
Clarke, er du enig med det?
Det var hendes ide.
Vi gjorde, hvad vi var nødt til.
Nej, nej. Hold alle ude.
Den er låst.
Er de alle døde?
Nej.
De brugte gas ligesom Bjergfolket.
- Hvordan kunne de gøre det? - Himmelfolket har forrådt os alle.
Tekstet af SUBSTANCE - Først på DanishBits Få invite: Danishbits.invite@gmail.com