Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Tidligere i "The 100"...
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg må afsted.
- Du dør, hvis du går derind! - Diyoza, vent!
Octavia kaldte dig Hope, navnet Diyoza valgte til sit ufødte barn.
De tager Bellamy igennem, og de vil ikke have os med.
Vi går derind sammen.
Har vi bare sekunder imellem os, kan vi blive adskilt af måneder. Okay?
Diyoza!
Diyoza, jeg kommer!
Gør det! Få det bare til at gå væk!
Se hvem der er kommet.
Hvad skete der? Er du...
Nej. Det er for tidligt. Du sagde, du kun var seks måneder henne.
Jeg har været her i tre.
- Hvorfor tog det dig så lang tid? - Jeg var lige efter dig.
Undskyld. Du må undskylde.
Du har ingen anelse om, hvor glad jeg er for, du er her.
Jeg troede, jeg skulle gøre det helt alene.
- Nej. - Så få den lille spirrevip ud, -
- så vi alle tre kan nyde solnedgangen sammen.
Okay. Du kan gøre det. Bare se på mig og tænk på noget andet, -
- et sted hvor du var lykkelig. - Så er der ikke mange muligheder.
- Kom nu. Der må være et sted. - Jeg tror, jeg besvimer.
- Ikke på vilkår. - Vi er sammen om det her.
Bare se på mig...
Og... træk vejret.
- Kom så bare. - Jeg tænker på et sted.
- Godt. Det er sundt for dig. - Et helt andet sted... Jeg vil presse!
Du godeste. Det er nu. Det sker lige nu.
Okay.
Kom nu. Et stort pres. Kom så.
Godt. Hun kommer! Fint. Okay. Et til!
Kom så.
Ja! Min...
Nu kommer hun.
Diyoza. Hun er her. Hun er kommet.
Dette er Octavia, min ven.
Diyoza?
Du godeste.
Her. Her.
Det fungerede. Det virker.
Præcis som mig.
Mange tak, Bell.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Velkommen til Himmelbuen.
- Kreativt. - Jeg navngav den, da jeg var tre.
- Hvad havde du forventet? - Hun kan huske.
Min pistol... jeg mistede den under overgangen.
- Så må vi håbe, du ikke får brug for den. - Hope, sæt farten ned. Hvor skal du hen?
Hvad er dette sted? Var det her, du boede?
Octavia sagde, du var intelligent.
Hvor er den?
- Hope, hvad laver du? - Interessant smag i legetøj.
- Det er ikke mine. - Er det dit hus eller ej?
Jeg var hos jer i Sanctum i hvad, en dag?
Med tidsforskellen har jeg ikke været her i flere hundrede år.
Det er utroligt.
Nok! Vi skal bruge svar, begyndende med hvor er Bellamy?
Da de kom hertil, brugte de broen til at føre ham til Bardo.
- Bardo? - De?
Ja. Det Næste Stop.
De er disciple, de folk der jagtede os gennem skoven.
Anders sagde, hvis jeg mærkede Octavia, ville de lade min mor leve.
Og hvem er Anders?
Lederen af disciplene.
Så. Jeg må til Bardo, og sikre mig han holdt sit ord.
Byttede du Diyozas liv for Octavias?
Nej. Jeg prøvede ikke på at dræbe hende. Det sagde jeg jo.
Det var et sporingssignal. Jeg havde intet valg. Hun forstod det.
- Forstod hun det? - Ja.
Min mor, mit ansvar.
Du sagde, de brugte broen.
Det afhænger af, om vi kalder anomalien en bro mellem verdener.
Er der så en måde at kontrollere den?
Ja. Hun står på det.
Jeg kan ikke tro det.
Jeg legede hernede som barn.
Jeg havde ingen anelse om, det var en bro til stjernerne.
"C.B."
- Hvordan kommer vi så til Bardo? - "Stol på Bellamy."
Selvfølgelig. Du har koden.
En ven indenfor gav den til mig.
Nej, nej.
Koden er skyllet væk.
Vi skal ingen steder.
Arbejd sammen med mig.
Her.
Hvordan gjorde Bellamy det her?
Åh Gud.
Hun har fundet ud af, at mælk ikke kommer fra en lillefinger.
Burde du gå omkring?
Jeg har lige klemt noget på størrelse med en vandmelon -
- ud af noget på størrelse med en grapefrugt.
Jeg overlever.
Hej lille ven.
Undskyld, mor brød sammen derinde.
Det vil aldrig ske igen.
Hvordan er dette sket?
Jeg forlod sekunder efter dig, men ankom måneder senere. Forklar.
Ligner jeg Einstein?
Det, jeg får ud af det, er, at tiden her og i Sanctum ikke stemmer overens.
Det gode er, at du kan være her i årevis, uden nogen vil savne dig.
- Ikke at, jeg mener, nogen vil savne dig. - Tak, og den dårlige nyhed?
Den dårlige nyhed er, der er ingen vej ud.
Og dog, der er ingen dårlige nyheder.
Se lige dette sted.
Jeg havde tid til at studere stedet, og så vidt jeg kan se, er der ingen trusler.
Der er masser mad, vand og ly.
Da du sagde, jeg skulle tænke på noget, der gjorde mig glad, -
- er det dette sted.
Derfor kaldte anomalien på os.
Det var forresten godt, vi ikke skar din arm af.
Jeg kan ikke blive her.
- Hvor vil du gå hen? - Til anomalien.
- Hvor troede du? - Tro mig, når jeg siger, den er for dyb.
Dykningen vil slå dig ihjel.
Hvor længe forventede du, vi skulle blive?
Hvad er der med Bellamy, der gør fornuftige kvinder villige til at dø for ham?
Octavia forsøgte i seks år at komme tilbage til hendes bror.
Har du været her i seks år?
Jeg har været her i 20 år.
Hun var her i 10, seks af dem i forsøg på at nå det smukke lys -
- på bunden af søen. - Jeg tror, jeg kan læse dette.
Lad os håbe du lærer hurtigere.
Når det tørrer, vil jeg bruge kul til at tydeliggøre inskriptionerne på papiret.
- Fortæl mig om koden. - Som jeg sagde, den styrer broen.
Okay, ligesom den på Octavias ryg.
Nej, det var til mig.
Som, jeg ser det, har hvert sind sin egen unikke kode.
De kalder det... en biometrisk...
Signatur. En bevidsthedskode, selvfølgelig.
Da du satte min ind i Sanctum, fik du mig over.
- Og sendte Octavia til den anden side. - Nej, det gjorde jeg.
Du kan trække nogen gennem via deres kode, eller du kan spore dem -
- med en GPS.
Det skal være dybt inde, ellers kan de ende forvrængede eller noget.
Derfor stak du hende. Fortæl mig sandheden.
Vidste du, de tog Bellamy, også?
Nej, selvfølgelig ikke. Nej. Octavia elsker ham.
Jeg lavede en aftale for at redde min mor.
Planen var at hoppe i, redde hende og tante O -
- og dræbe alt der kom i vejen. - Så du er en morder, er du?
Du er trænet, det ser jeg, men du er ikke en dræber.
Bare rolig, jeg er her nu, -
- og hvis de har Bellamy, så lyder det okay at dræbe dem.
Vi skal dertil for at gøre det, og vi kan ikke tage nogle steder -
- slet ikke med den her.
Så ser ud til vi skal svømme til anomalien.
Jeg sagde, det er ikke en anomali.
Det er en bro, et transitsystem.
Den fra Sanctum fører hertil, og den under søen fører til Bardo.
Stenene er forbundet. Hver sten har en unik kode.
Godt, det er spændende for dig, men vi sidder fast her.
Den er varm.
Der er nogen her.
Bellamy?
Jeg sagde jo til dig, han ikke er her.
Ud af mit hus!
Hope, undskyld. Jeg kommer tilbage efter dig!
Han kaldte dukken, Hope.
Tallene på hans arm talte ned.
Det er så længe, han er fange her.
Fem år.
Det er så længe, jeg forventer, vi er her.
Du sagde fanger.
- Tror du ikke, det er et fængsel? - Det gjorde jeg.
Himmelbuen er der, hvor de sender folk hen for at sone for deres synder.
Denne have er en af hans.
Vi skal snart så, hvis vi skal høste inden vinter.
- Kom nu. Vi skal finde ham. - Rolig nu!
Hvad taler du om?
Ud fra vores ny vens udseende, ser det ud til han kun spiser gele.
Med den kost klarer han ikke fem år, og vi har brug for, han gør.
- Hvorfor? - Fordi han er vores vej til Bardo.
Når tælleren på hans arm når nul, kommer disciplene efter ham.
- Klart, tror du, de også vil tage os med? - Selvfølgelig ikke.
Nej. Vi dræber dem, tager deres dragter og springer til Bardo.
- Nu taler hun om at dræbe igen. - Hvad er der galt? Er du bange?
Måske har Octavia ikke været vild med dig, men hun sagde, du var modig.
Du må være skør, hvis du tror, jeg vil vente fem år.
Sjovt. Det sagde hun også.
120.
Jeg var under i 120 sekunder, og det er stadig ikke længe nok.
- Hope er lige faldet i søvn. - Undskyld.
Måske hvis jeg bruger tungere sten for at synke hurtigere.
Hvis du gør det, er du for dybt nede, når dine overlevelsesinstinkter tager over.
- Under min SEAL-træning... - Ikke mere om din SEAL-træning.
Jeg er på to minutter. Når jeg til tre, er jeg ved lyset.
- At holde vejret er ikke det sværeste. - Så kører vi igen.
Ved 20 meter sprænges dine trommehinder, hvis du ikke trykudligner rigtigt.
Går en utrænet dykker som dig dybere, -
- sprænges blodkarrene i dit luftrør, og dine lunger fyldes med væske.
Du når måske til den anden side, men du vil ikke vide det.
Tre år.
Du prøver hver dag, og hver dag går det galt.
Det ville være kedeligt, hvis det ikke var så trist.
Det er vores liv nu. Hold op med at pine dig selv...
Og mig.
I går fandt Hope på et navn til planeten, -
- men gæt hvem der var under vandet, da hun gjorde.
Så hvad kaldes vores planet så?
Himmelringen.
Selvfølgelig.
Ikke dårligt for et fængsel.
Tja, ensomheden er selve fængslet, lidt... ligesom isolation.
Alt afhængig af tidsforskellen til Bardo, kunne du afsone -
- en 20-årsdom på en weekend her.
Det er effektivt.
Jeg kan se, du har haft med fangerne at gøre før.
- En, ja. - Farlig?
Det afhænger af så meget. Alle på Bardo opdrages som discipel.
Hver enkelt af dem er en kriger, ikke som de blomsterbørn der tilbad dig.
Heldigvis er dem, de sender hertil, -
- ikke de bedst uddannede, -
- ikke fromme nok eller ikke stærke nok.
Hvis alt, jeg har hørt om jer to, er sandt, -
- kan vi overmande ham.
Godt. Vær stille, vi er tæt på.
Hvem har lært dig at spore?
Pigen du dolkede og smed ud over klippekanten.
- Det er mere kompliceret end det. - Det lyder som en god historie.
Du har lige hørt den.
Spionen dolkede kærestens søster, og smed hende ud fra en klippe.
Han gik gennem her.
Jeg kunne bedre lide dig uden hukommelse.
Hvad er det?
Jeg aner det ikke.
Det ser ud til, han har gravet døde op for at få selskab.
Dev.
Lad os være!
Jeg sværger, jeg har ikke inviteret dem.
- Jeg inviterede jer ikke. - Isolationsvanvid.
De brød ind i vores hus. Jeg prøvede at redde Hope.
Jeg forsøgte, men jeg kunne ikke.
Undskyld. Jeg er...
- Jeg beklager. - Jeg er Hope.
Jeg voksede op her.
- Vent. - Nej, nej, nej.
Pokkers. Jeg sagde jo, vi skulle bruge ham.
Måske ikke.
O-b-e. Oberst? Militær?
Colin, efternavn Benson. C.B.
Det stod på muren nær stenen.
Et mindedrev? Hvordan?
Eligius III var her.
Vi er på planet Beta.
Himmelringen lyder bedre.
Alle på Eligiusmissionen har et.
Becca Franko designede minde...
Jeg mener hukommelsesdrev som en måde at lagre data, -
- så moderskibets besætning kunne finde ud af, -
- hvad der var sket, hvis de fandt alle missionsmedlemmer døde.
Ligesom en sort boks på et fly.
Russell og jeg ændrede teknologien, så de kunne rumme et helt sind.
Vil det afspille hans minder?
Josephine?
Jeg måtte være sikker på, at hun var helt væk.
Bare vent. Den reparerer beskadiget data.
Hvad er chancen for, at Eligius III -
- helt tilfældigt valgte to planeter forbundet af anomalien?
Lille. Jeg vil sige, det tyder på, -
- at folkene på Bardo også nedstammer fra Eligiusbesætningen.
Hvis jeg har ret, kan det betyde, at den art, -
- som skabte stenene for tusinder måske millioner af år siden, -
- også ledte efter et nyt hjem. Tænk over det.
Intet behov for rumskibe eller dvale -
- eller mindedrev.
Man kunne udforske et helt univers.
Ikke for at påpege det åbenlyse -
- hvis han havde regnet ud, hvordan stenen virkede, ville han være rejst.
Han ville ikke være her og spille skak med de døde.
Colin var en prisbelønnet kvantefysiker.
- Hvis nogen kunne regne ud... - Dr. Benson, blink hvis du kan høre mig.
Dr. Benson.
Becca?
- Hold op, hvor var jeg lun på hende. - Operationen var en succes.
Vi fjerner respiratoren om et øjeblik. Hvordan har du det?
Godt. Implantatet begynder at lagre din hukommelse nu.
Hvis du dør derude, vil mit ansigt være det første, følgeholdet ser.
Jeg misunder dig. Du skal ud på det største eventyr -
- nogensinde.
Lightbourne, den opblæste røv, mener Alpha er den rette.
Han tror, Beta er for langt fra det sorte hul, men jeg mener -
- tidsudvidelse er pokkers sexet.
Man kommer hurtigere til fremtiden.
- Bliv hvor du er. - Det sorte hul. Selvfølgelig.
Det er derfor, tiden går hurtigere her.
- Kan du spole frem? - Stille.
Du skal blive på opvågningen en time endnu, mens du kommer til hægterne.
- Det her kommer til at trække ud. - Efter det...
Ham fyren kommer hjem igen.
Medmindre vi vil ende som hans skovtursgæster, tror jeg...
Jeg tager første vagt.
Du burde kunne begynde at drikke vand om en times tid.
Vær ikke urolig, hvis...
Godt arbejde. Hent mig en planteske.
Husk, kun tre frø i hvert hul.
Modtaget. Tre. Må jeg dække dem til?
Det nye bed ser godt ud.
Jeg vil have de tomater.
Hvem er sultne?
Lad mig gætte. Vi er veganere igen?
Med mindre du er i humør til min vandmandsstuvning.
- Vandmand og fritter. - Jeps.
- Den kan jeg slå. - Vandmand med jordnøddesmør.
Så bliver det vandmandstærte. Kom. Jordfærdigheder inden middagen.
- Tante O skal lære dig at sy. - Jeg kommer om et øjeblik.
Jeg laver lige rækkerne færdige.
Mor, jeg vil blive og hjælpe tante O med haven.
Sådan skal det lyde. Samarbejde gør drømmen mulig.
Nemlig.
Hvad laver du?
Hun kan høre dig.
Jeg træner, så jeg kan hjælpe dig med at redde din bror.
Min bror ved slet ikke, jeg er væk endnu.
Seks år hos os er som et øjeblik, der hvor han er.
Så har vi tid til, at du kan gøre mig ligesom dig.
Hvad er det?
Jeg ved det ikke. Det ser...
- Hope! - Diyoza, hun bør ikke være her ude.
Gå indenfor.
Det er ikke første gang, nogen har plantet noget her.
Hjælp mig med at få ham op. Forsigtig.
- Det her er min vej ud. - Så begynder vi igen.
Der er en hel dragt her. Den kan nemt lægge et minut til mit dyk.
- Du ved, jeg har ret. - Du har ret.
Den kan måske købe dig lidt tid, men dragten er sikkert biometrisk.
Tager den på vil den lade hans folk vide, vi er her. Jeg ved ikke med dig, -
- men jeg vil helst ikke møde en hær af hans slags.
Kom nu. Giv mig en hånd inden Hope kommer ud igen.
Stop. Hvis der er teknologi i den, er den mere død end ham.
Det får mig til Sanctum. Jeg kommer tilbage med vores egen hær.
Så bare lad dem komme an.
Kan du lige høre dig selv?
Kan du?
Vil du virkelig udsætte Hope for det... Hære, en krig?
Du forsøger bare at få mig til at blive.
Ja, for det er det eneste, jeg ikke har prøvet endnu.
Du ved, jeg skal advare Bellamy om Primes.
Hvad med os? Er vi ikke også familie?
Selvfølgelig er I det.
Jeg kommer tilbage sammen med de andre.
Hope kan få et normalt liv.
På den tid du tøvede, før du kom gennem anomalien, havde jeg været her tre måneder.
Når du kommer tilbage, vil jeg være støv, og det vil Hope også, -
- efter at have levet jeg ved ikke hvor længe efter min begravelse.
Men vi var et godt par, ikke?
Tante O, vent.
Gå ikke.
- Jeg savner dig allerede. - Jeg vil ikke vokse op uden dig.
Måske bliver det ikke nødvendigt.
Vi ved ikke, hvordan anomalien fungere, vel?
Før I ved det, kunne jeg være tilbage med Bellamy, Clarke og Madi.
Også Murphy?
Også ham. Dem allesammen.
Jeg elsker dig, du lille.
Glem det aldrig.
Jeg troede, du var for sur på mig til at sige farvel.
Dette er ikke farvel.
Du vil nok ikke indse det nu, men jeg redder dig måske, for selv med den ting...
Vil du vil hade mig. så gør det, men Hope har brug for dig.
Hold op med at gøre det til noget om Hope.
Fint. Jeg har også brug for dig. Er det, hvad du vil høre?
Din bror efterlod dig til at dø. Hvorfor vil du så gerne tilbage til ham?
Hvorfor er vi ikke nok?
Jeg har bare brug for, at fortælle ham jeg forstår.
For Hopes skyld, klart.
Jeg har brug for at sige det til ham.
Dette er dit hjem nu.
Okay. Hvad så med den her?
Lektier først, min skat.
Okay. Gå bare. Skolen kan vente.
Hvad venter du på?
Plant.
Bell, jeg håber på trods af oddsene, -
- at dette brev når frem til dig.
Jeg har brug for, du få at vide, at du havde ret.
Der var en ondskab i mig, -
- men Diyoza hjalp mig med at blive fri for den.
Den er i min fortid nu.
Jeg har brug for, du ved, jeg forstår, du bare ville beskytte mig, -
- passe på mig -
- og elske mig.
Jeg ville ønske, jeg kunne se dit ansigt og give dig et knus...
Og fortælle jeg nu forstår det.
Jeg ville ønske, jeg kunne takke dig.
Når du engang modtager dette, hvis du da gør, -
- er jeg sikkert en gammel kone eller død.
Jeg vil have, du skal vide, jeg var lykkelig.
Jeg har Hope.
Diyoza er skide irriterende, men jeg elsker hende, -
- på samme måde jeg elsker dig.
Lad være med at bekymre dig om mig.
Du fortjener at være lykkelig, storebror.
Din for evigt, Octavia.
- Hvor fik du det fra? - Jeg fandt den her.
Det er ikke beregnet til dig.
Det er da min vagt.
Vær beredt, Hope. Han kan komme tilbage nårsomhelst.
Okay. Prøv igen.
Eligiustransporten styrtede ned her.
Colin var eneste overlevende.
Han fandt stenen på samme måde som os ved at spore radioforstyrrelserne.
- Byggede denne hytte ovenover. - Hvad er det?
Det er genialt. Han brugte seismografer -
- og et stetoskop fra vraget for at finde variationerne i stenen, -
- så han fandt den rigtige rækkefølge af symbolerne.
Så vi har koden?
Nej, nej, ikke endnu.
Der er stadig millioner af kombinationer, men han finder den.
- Det er jeg sikker på. - Det er yderst vigtigt, tænker jeg.
Jeg kan huske, da hun kastede denne ind i broen.
Vi troede stadig, Sanctum var på den anden side.
Det må være sådan, de opdagede, vi var her.
Kom her. Kom her.
Vi får dem tilbage, -
- de andre -
- hvad end det kræver.
Vi får dem allesammen tilbage.
Tilbage til arbejdet.
"Det er det samme! Glæden som sorgen. Vejen til dens skift er frivilligt:
- En mands fortid bliver aldrig imorgen"... - Samme digt hver dag.
..."Det eneste faste er foranderligt."
Du må synes, jeg er svag.
Nej. Tværtimod.
Jeg har set, hvad du kan.
Og med lærere som Diyoza og Octavia -
- ville jeg nødigt møde dig i kamp. - De lærte mig ikke at slås.
Mor ville ikke tillade det.
Der kom en fange hertil -
- et par måneder efter de forsvandt. Dev.
Han lærte mig det.
Liget.
Lad os prøve igen.
Vent. Der.
Funktionerne er synkrone. Der sker noget.
Så er det nu.
Hvad er det?
Portalen rejser sig fra søen. Selvfølgelig.
Pen. Jeg skal bruge en pen.
En pen! Han gjorde det! Jeg skal bruge en pen.
Han gjorde det! Jeg skal bruge noget at skrive med -
- et stykke kul, en pen, hvad som helst!
Vær forsigtig med den der.
- Hvad er det? - Det er okay. Ingen vil gøre dig ondt.
Det er en mindeviser, okay? Min ven var her.
Den mand har lige tastet koden og åbnet broen.
Vi må spole det tilbage for at se det igen, -
- så vi selv kan åbne broen.
Du kan komme hjem.
For tidligt. Jeg skal afsone min straf.
Hvis du vil blive, så kan du blive.
- Bare giv os... - Nej!
Jeg tjener Herren.
Jeg er hans skjold og hans sværd -
- for hele menneskeheden! - Nej, nej, nej, nej!
Nej!
Læsningen var perfekt, men matematikken skal du øve igen efter middagen.
Kan du huske den her?
Du havde den på, da jeg slæbte din røv gennem skoven.
Der vandt jeg opvasken.
Jeg kunne sy bukser til din datter, hvis ikke ærmet var revet af.
Jeg rev ærmet af for at redde din visne arm.
Det er på tide at smide den gamle klud ud.
Der vandt du også opvasken i morgen.
- Hold hende ude af syne. - Hvad gør du?
Bare gør som jeg siger.
- Mor? - Det skal du ikke tænke på.
Det skal nok gå.
Hvem er du? Octavia eller Diyoza?
I taler engelsk. Godt. Bare fortæl mig, hvad det her handler om.
Octavia rejste for længe siden. Lige efter hun sendte den besked.
- Jeg er alene her nu. - Led i hytten efter den anden.
Tilbagehold hende.
Octavia, dit fjols! Der er ikke noget håb!
- Afskær dem vejen. - Kom ud nu.
Afsted.
Ind med dig. Hurtigt!
Du skal være stille.
Uanset hvad du hører, skal du være stille, forstår du?
Jeg lover dig, mor og tante O kommer tilbage efter dig -
- men lige nu, stille.
Vær modig.
Kom ud og overgiv dig.
Fortrop.
Ned på knæ!
Kom så.
- Gør ikke modstand! - Lad mig gå!
- Vi vil ikke gøre dig ondt. - Slip mig!
Gør dem fast.
Hjelme på.
Anders vil have, de skal huske alt.
På benene. Afgang.
Mor! Octavia!
Mor!
Mor?
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org