SALAINEN PUUTARHA
INTIA 1947
ILTA ENNEN INTIAN JA PAKISTANIN JAKOA
TUHANNET PERHEET PAKENIVAT KONFLIKTIA JA TAUTEJA.
Ayah, nyt lähdetään. Ayah!
Tuo auto!
Jemima?
Nukutko sinä?
Pelottaako sinua?
Älä pelkää.
Kerronko sadun?
Olipa kerran kaksi ihmistä. Rama...
...ja Sita.
He rakastivat toisiaan.
He tanssivat ja lauloivat yhdessä kaiket päivät.
Sitten ilkeä demoni Ravana sieppasi Sitan.
Ayah?
Ayah? Ayah!
Isä?
On aika ottaa päiväunet, Jemima.
Olipa kerran kaksi ihmistä.
Mary ja Jemima.
He kertoivat toisilleen tarinoita kaiket päivät.
Mutta yhtenä päivänä -
- ilkeä demoni Ravana sieppasi heidän vanhempansa...
...ja he jäivät ypöyksin.
Hänen äitinsä sairastui ymmärtääkseni yllättäen koleraan.
Isä vei äidin sairaalaan.
Äiti kuoli samana iltana ja isä seuraavana aamuna.
- Hän ei voi jäädä tänne. - Hänellä on setä Englannissa.
Lähetämme hänet sinne muiden lasten kanssa.
Inhottavaa.
- Sinulle tulee kova nälkä. - En antanut lupaa ottaa sitä.
Et kieltänytkään. Jos sinä et syö tätä, minä syön.
Et ymmärrä. Tarvitsen parempaa ruokaa. Vanhempani ovat kuolleet.
Me kaikki olemme kokeneet saman.
Haluaisitko kuulla tarinan?
En. En ole mikään lapsi.
Olipa kerran merten valtias.
Hänen nimensä oli Varuna. Ja...
Hän...
En ole mikään lapsi.
Oletpa sinä arkisen näköinen.
Älä odota ylellisyyksiä. Misselthwaite ei ole entisensä.
Armeijan raakalaiset käyttivät sitä sodan aikana sairaalana ja jättivät hunningolle.
- Etkö välitä? - Onko sillä merkitystä?
Oletpa sinä outo lintu.
- Onko tuo meri? - Ei, vaan nummi.
Siellä asuu vain villejä poneja ja lampaita.
Siinä se on.
Tuo on kotimme.
Misselthwaite.
Älä odota setäsi tulevan tervehtimään. Hän on nähnyt parempiakin päiviä.
Älä tuijota, kun näet, mikä häntä vaivaa.
Kerron heti alkuun, että meillä on koko talossa sähköt.
Se ei tarkoita, että ne toimivat.
Jos menet yöllä käymälään, ota lamppu.
Toiseksikin herra Craven on leski ja omillaan.
Hän on luvannut hankkia jonkun hoitamaan sinua -
- mutta älä odota paljon juttuseuraa sitä ennen.
Sitä ei nimittäin ole.
En tarvitse viihdykettä. En ole lapsi.
Sinulle kerrotaan, mihin huoneisiin saat mennä -
- ja mihin et saa mennä.
Siihen asti pysyttelet vain omissa huoneissasi.
Et lähde tutkimaan paikkoja etkä nuuskimaan ympäriinsä.
Vakuutan, rouva Medlock, etten ole kiinnostunut nuuskimisesta.
Äiti!
Minä kiipeän!
Katso, äiti! Ole kiltti!
Huhuu?
Onko siellä joku?
Huhuu?
Onko siellä joku?
Antakaa niiden olla.
Armeija hakee ne.
Menkää sisälle.
- Kuka sinä olet? - Mikä tervehdys tuo on?
Sano Martha vain. Sinä olet kuulemma Mary.
Tänään on viileää, mutta kevät on tulossa.
Veljeni Dickon sanoo niin. Hän on aina nummella.
Palelin yöllä. Kukaan ei kuullut, kun huusin.
Mekin nukuimme.
Kuulin ääniä. Valitusta ja huutoa.
Se oli vain tuuli.
- Ayah tuli, kun huusin. - Oli hän kuka hyvänsä, hän ei ole täällä.
Etkö sinä ole palvelijani?
Tarkistan vain, että takassa on tuli, huone on siisti ja olet syönyt.
Laittaudu valmiiksi. Puurosi jäähtyy.
En syö puuroa. Syön aamiaiseksi pekonia ja munia.
Minäkin pidän niistä, mutta nyt saat puuroa. Syö.
Sinun täytyy pukea minut.
Pukea sinut? Etkö osaa itse?
Äiti sanoo aina, että on ihme, ettei hienoston kersoista tule hölmöläisiä -
- kun heidät pestään, puetaan ja viedään kävelylle kuin koiranpennut.
Ja minä kun olin iloinen, että taloon tulee lapsi.
Viis siitä. Sillä ei ole väliä.
- Ei niitä voi jättää tällä tavalla pinoon. - Hankkiudu niistä sitten eroon! Polta ne!
Talon on parempi olla ilman niitä.
- Entä tämä? - En halua, että mikään muistuttaa hänestä.
Hän on poissa.
Yksi.
Kaksi.
Huhuu?
Oletko Marthan veli?
Tule takaisin!
Ei.
Ole hyvä.
Sait ruokaa, joten voit lähteä.
Älä. Olet aivan liian lähellä.
Häivy!
Senkin hupsu.
Seuraatko sinä minua?
Mary?
Onko tässä kartanossa villejä koiria?
Tämä ei ole kartano, vaan tila.
Tietenkään meillä ei ole villejä koiria. Et ole enää siirtomaassa.
Tästä lähtien kylpysi on valmiina kello 17.25.
Sinun odotetaan olevan huoneessasi siihen mennessä.
Ayah, pidä hänet hiljaisena.
Olitko täällä sotilaiden aikaan? Olitko töissä sairaalassa?
Täällä kuoli sotilaita, eikö niin?
Älä, ole kiltti.
Pilaat maton ja leninkisi, ja minä joudun pesemään molemmat.
Ovatko äänet, joita kuulen öisin -
- kuolleiden sotilaiden haamuja?
Jos kuulet ääniä, käännä kylkeä ja nuku.
En pyytänyt tulla tänne!
Eikä herra Craven pyytänyt sinua, mutta otti kumminkin.
Rouva Pitcher.
Annoitte minulle eilen voileivän.
Tarvitsen tänään voileipääni samaa lihaa.
Jos sopii.
Siinähän sinä olet.
Hei.
Mikä sinun nimesi on?
Oletko tyttö- vai poikakoira?
Luulen, että olet tyttökoira. Annan sinulle nimeksi Jemima.
Tule, Jemima!
Odota!
Minne sinä viet minua? Jemima!
Täällä sinä siis asut.
Mary!
- Nähdään huomenna. - Mary!
Minä näin sinut.
En ehtinyt nähdä, kuka olet -
- mutta jos sanoisin "pieni palvelijatyttö", olisit vaikeuksissa.
En ole palvelija.
Nimeni on Mary Lennox.
Äitini oli talon emännän sisar, setäni omistaa sen, ja saat kunnioittaa minua.
En ikimaailmassa. Olen Colin Craven, ja setäsi on isäni.
Jos jään eloon, perin tämän talon.
Olemme siis serkuksia.
- Mutta en ole kuullutkaan sinusta. - Enkä minä sinusta.
- Olet kovin laiha. - Olet kovin kalpea.
- Sinulla on hampaaton hymy. - Sinä et hymyile ollenkaan.
- Miksi olet täällä? - Miksen olisi?
- En halua ystävää. - Minulla on niitä jo tarpeeksi.
Sinä täällä siis itket öisin.
- Luulin, että tämä kirottu talo... - Luuletko, että talo on kirottu?
Täällä kuolleet sotilaat kirosivat sen.
Ei.
Kirous langetettiin ennen sotaa.
Taloa sanotaan kirotuksi, koska se tappoi äitini -
- ja yritti tappaa minut.
Minunkin äitini on kuollut.
- Ja minä tapoin hänet. - Oikeastiko?
Me molemmat siis tiedämme, mitä tragedia on.
Eikö niin?
Isä!
Herää, tyttö.
Isäntä haluaa tavata sinut.
Auta nyt vähän.
Äitini sanoisi, että teet mahdollisimman vähän mahdollisimman nopeasti.
- Olen päättänyt, että pidän äidistäsi. - Et ole koskaan tavannut häntä.
Syö.
Pidän myös Dickonista ja olen tavannut hänet. Tai olisin, mutta hän pakeni.
- Olen ainakin nähnyt hänet. - Dickonilla on jo tarpeeksi ongelmia.
Ei huolta. Hän ei pidä minusta. Kukaan ei pidä.
Pidätkö itse?
Äiti sanoi minulle kerran niin. Olin huonolla tuulella, ja hän sanoi:
"Hän valittaa, ettei pidä tästä ja tuosta. Pitääkö hän itsestään?"
En haluaisi keskeyttää, mutta teitä odotetaan.
- Rouva Medlock... - Se ei ole hänen vikansa.
Minä vitkastelin. Hän torui minua.
Sillä ei ole väliä, kenen vika se on.
Olet silti myöhässä. Ala tulla nyt.
Kun hän puhuttelee sinua, vastaat ja sanot häntä herraksi.
- Onko selvä? - Kyllä, rouva Medlock.
Jos hän haluaa katsoa sinua, anna hänen katsoa, mutta älä tuijota takaisin.
Äläkä sano mitään omituista. Hänellä on tarpeeksi huolia.
Tule tänne, tyttö.
Astu valoon, jotta näen sinut.
Rouva Medlock sanoo, että sotket paikkoja.
- Hän haluaa, että lähetän sinut kouluun. - En halua sinne, herra. Viihdyn täällä.
- Etsimme sinulle kotiopettajattaren. - Ei. En tarvitse kotiopettajatarta.
Minulla on täällä paljon opittavaa, herra.
Et opi täällä mitään.
Haluan leikkiä ulkona. Intiassa oli liian kuuma.
- Laki velvoittaa järjestämään opetusta. - Sitten meidän on rikottava lakia.
Rouva Medlock sanoo, että muistutat häntä äidistäsi.
- En ole siitä niin varma. - Pitikö hän äidistäni?
Hän ei vaikuta pitävän minusta.
- Minä en näe sinussa äitiäsi. - Näette hänen kaksoissiskonsa, vaimonne.
Äiti sanoi kerran samaa.
Jos aiheutat hankaluuksia, lähetän sinut välittömästi kouluun. Onko selvä?
Kaikki naiset lähtevät Misselthwaitesta tavalla tai toisella.
Menehän nyt.
Minua ei lähetetä kouluun, enkä saa kotiopettajatarta.
Niinkö?
Herra Craven määräsi niin. Hän ei halua, että lähden täältä kuten muut naiset.
Pyytäkää rouva Pitcheriä tekemään minulle erikoisvoileipiään.
Ylimääräisellä lihalla. Se on määräys. Minun täytyy kasvaa.
Hei.
Jemima!
Jemima.
Ei.
Älä, ole kiltti.
Ei!
Jemima?
Jemima!
Hei.
Onpa tämä salaperäinen paikka.
Tule tänne, niin hoidetaan tuo haava.
Ansa ei ollut minun vikani.
Hyvä on.
Saanko nähdä tassusi, Jemima?
Lupaan, etten satuta sinua.
Etkö halua auttaa? Ei se mitään.
Hoidetaan se myöhemmin. Tutkitaan ensin paikkoja.
Tule, Jemima.
Olipa kerran kaksi ystävystä, Mary ja Jemima, jotka löysivät salaisen puutarhan.
Hei vain sinullekin.
Älä satuta sitä. Se on vain kiltti punarinta.
Mitä nyt?
Hyvä idea.
Mary!
Tulen huomenna takaisin ja katson tassuasi.
Mary!
Mutta...
Sinähän olet yltä päältä mudassa.
Hiuksesi ovat takkuiset ja märät.
Herra Craven käski leikkiä, joten minä leikin.
- Colin. - Ei!
- Pysy paikallasi. - Ei. En pidä siitä. Se maistuu pahalta.
Tiedän, ettet pidä siitä, mutta se auttaa sinua tervehtymään.
Tiedät hyvin, että joko otat lääkettä tai saat jalkatuet.
Tämä on kohta ohi.
Olkaa kiltti! En pidä siitä. Se maistuu kamalalta.
Tulen takaisin, kun olet rauhoittunut.
Joskus minut pitää sitoa kiinni.
Tai joudun ottamaan lääkettä.
Isä sanoo, että se on omaksi parhaakseni. Näen häntä harvoin. Hän on kiireinen.
- Luulin, ettet tule enää. - Onko tuo tuolisi?
- Älä koske siihen! - Se on hyvä. Se liikkuu hyvin.
Käytätkö sitä paljon?
En voi. Olet nähnyt isäni kyttyrän.
- Minun on pahempi. En pysty kävelemään. - Mennäänkö seikkailulle?
Serkkusi on kuolemaisillaan.
- Et näytä siltä. - Montako kuolevaa olet nähnyt?
Voimme mennä ulos. Ehkä voit siellä paremmin.
Minut yritettiin viedä kerran ulos. Ruusujen löyhkä melkein tappoi minut.
Pelkäätkö sinä kukkia? Se ei ole kovin järkevää.
Mitä jos kerron -
- taianomaisesta paikasta, jossa linnut laulavat ja kiltti koira leikkii kanssasi.
Sanoisin, että valehtelet. Enkä ole kiinnostunut, vaikka puhuisit totta.
- Mutta... - Olen väsynyt. Voit mennä.
Mitä?
Olen väsynyt. Et kuuntele. Ole hyvä ja poistu.
- En ole lelu, jonka voit panna syrjään. - Tulit tänne kutsumatta.
- Kerroin sinulle salaisuuden. - En välittänyt kuulla siitä.
Mene pois ja jätä minut rauhaan.
- Onko tuo äitisi? - Olit lähdössä.
- Näytän kuulemma häneltä. - Vihaan sitä, että hän teki sen. Kuoli.
Vihaat?
Äiti rakasti minua valtavasti.
Kaikki sanovat niin.
Mutta hän kuoli ja jätti minut tänne yksin.
Se on anteeksiantamatonta.
Minun äitini ei koskaan rakastanut minua.
Luetko minulle, jotta saan unta?
Minun on vaikea nukahtaa.
Tiedän.
Kerron tarinan jumalista, jotka kiistelivät, kuka keksi tulen.
Kuulostaa kamalalta.
Lue tätä.
- Mitä sinä naurat? - Olet töykein tapaamani poika.
- Ette ole edes syönyt mitään. - Älä hössötä.
Martha, voitko kertoa Grace-tädistäni?
Eikö äitisi puhunut koskaan siskostaan?
Hän ei puhunut koskaan Englannista.
He olivat kuin paita ja peppu.
Voi sitä itkua, kun isäsi lähetettiin Intiaan.
Tarjoilin talon viimeisissä tanssiaisissa.
Näin heidän tanssivan.
Tämä talo oli täynnä valoa, naurua...
...ja onnea.
Äitiparkasi. En ymmärrä, miten hän selvisi surusta.
En usko, että hän toipui koskaan.
- Äiti, minulla on uusi tarina. - Ei. Haluan olla yksin.
- Äiti! - Mene pois.
- Äiti! - Mary! Kulta, jätä äitisi rauhaan.
Miksei hän halua nähdä minua? Mikä minussa on vikana?
Hän on vain sairas. Ei muuta.
Kuolisi sitten pois ja jättäisi meidät yksin!
Sinun ei tarvitse pukea minua tänään. Pärjään itse.
Jemima?
Jemima!
Dickon?
Pysähdy!
Tiedän, että se olet sinä, Dickon.
Jos et halua siskoltasi ympäri korvia...
Siskoni rakastaa minua enemmän kuin sinua.
- Ei enää, kun kuulee salametsästyksestäsi. - Mistä?
En minä salametsästänyt.
Juoksit pakoon, joten olet syyllinen. Satutit Jemimaa.
En usko, että koira pitää siitä nimestä. Se on nimittäin poika.
Mitä sitten? Sen tassu jäi ansaan.
Kerro, missä se on.
- Miksi luottaisin sinuun? - Voin parantaa sen.
Sinun täytyy pitää salaisuus.
Kunniasanalla.
Miksi sylkäisit päällesi?
Sinäkin sylkäiset. Sitten kättelemme, ja välillämme on side.
Jos olet liian hienoa väkeä...
En ole mitään hienostoa.
Tämä on salaisuuteni, joten saat luvan pitää sen. Autat vain koiraa.
Vau.
Tännepäin.
Osaatko tehdä näin?
Katso.
Terve, kaveri.
Miten sinä tänne tulit? Eikö isäntäsi palannut sodasta?
Onko se menettänyt kotinsa?
En satuta sinua.
Tule.
Mitä sinä teet? Huijasit minua!
Pitele sen päätä. Jos emme hoida tätä nyt, se menettää jalkansa.
Ja mahdollisesti henkensä.
Varovasti.
Se luottaa sinuun.
Mitään ei ole murtunut, mutta se näyttää mädäntyvän.
Onko täällä juoksevaa vettä?
Hyvä.
Onko nyt parempi, herra?
Nousehan.
Et tehnyt mitään!
- Pahensit sitä! - Olkaa molemmat kärsivällisiä.
Olemme tehneet kaiken voitavamme.
Toivommeko, että puutarha taikoo sen terveeksi?
Tiedämme aamulla.
- Onko siellä järvi? - Ei ehkä järvi, mutta lampi. Ja puro.
Lupaa sylkäistä.
Sinun täytyy ehkä opettaa minua sylkemään.
Se on yllättävän helppoa.
Olen sylkenyt enkä kerro kenellekään.
Kerro kaikki koirasta. Pitääkö se puutarhasta? Onko se koulutettu?
Minulla on kirja aiheesta. Se on tuolla tuolilla. Hae se.
Milloin käytit tuoliasi viimeksi?
- Anna kirja. - En usko, että selkäsi on noin huonona.
Tiedän, ettet tappanut äitiäsi. Kumpi on isompi valehtelija?
Oletko kysellyt minusta?
Sanoin, että kuulin sinusta.
Menetit molemmat vanhempasi traagisesti, mutta et ole murhaaja.
Luotatko sinä minuun?
- Haluan näyttää yhden jutun. - Miksi luottaisin sinuun?
Selkääni sattuu.
Toivoin, että hän kuolisi. Olen todellakin murhaaja.
Hyvä on, mutta jos viet minut puutarhaan, murhaat minutkin.
En ole viemässä sinua sinne.
Haluan näyttää yhden asian.
Olin kolmevuotias, kun äitisi kuoli.
Olemme melkein samanikäiset.
Oliko tämä äitini huone?
Ei. Vie minut takaisin!
Sinun täytyy nähdä nämä.
Älä pelkää. Pidät näistä.
Sinun äitisi. Minun äitini.
- Hän oli täällä. Katso. - En halua nähdä!
Hän tuli tänne katsomaan äitiäsi.
Hän halusi nähdä äitisi ennen tämän kuolemaa.
- Katso. - En halua!
Näetkö?
He ovat salaisessa puutarhassa.
Älä pelkää.
Katso.
Mekin olemme siellä.
Ei!
Olen käynyt Misselthwaitessa aiemmin. Me tiesimme siis toisistamme.
Eikö se olekin ihmeellistä?
Ja vielä ihmeellisempää on se...
- ...että osaat kävellä. - Miten sinä kehtaat?
Olet kateellinen, koska äiti rakasti minua. Et ansainnut äidinrakkautta!
Colin, oletko kunnossa?
Mihin sinua sattuu?
Sinulla ei edes ole kyttyrää.
Tietenkin on.
Selkäsi on samanlainen kuin minun.
Vannon äitisi hengen nimeen, etten näe mitään kyttyrää.
Tule. Nouse.
- Varovasti. - Paraskin sanomaan.
Oletko nähnyt sen?
- Se voi paremmin! - Se ontuu yhä, mutta jalka kestää painoa.
- Puutarha paransi sen. - Se sai apua.
Ei, Dickon. Tämä on taikapuutarha.
- Mitä sinä teet? - Olen yorkshirenterrieri.
Sitten minäkin olen.
Mary!
Punarinnat auttoivat meitä löytämään portin.
Se on lukossa.
Ei kauan.
Kuka siellä?
- Olet se tyttö, vai mitä? -Nimeni on Mary. Tiedät sen.
En halua sinua tänne! En halua nähdä sinua! Olet julma!
Lopeta, Colin. Jos sinä huudat, minä huudan, ja olemme vaikeuksissa.
- Jos jäätte kiinni, saatte piiskaa. - Se on riskin arvoista.
Sinä voit joutua kouluun. Meille käy paljon huonommin.
- Ei hätää. Minä hoidan hänet. - Hän ei koskaan vaivaa tähän aikaan.
Minä hoidan hänet, rouva Medlock. Jatkakaa te vain askareitanne.
Jos huudat, et näe minua enää koskaan.
Omapa on valintasi.
- Tämä on Dickon. - Hei.
- Hän on komea. - Ja hän osaa viheltää.
- Milloin he tulevat seuraavan kerran? - Neljän jälkeen tarkistamaan, söikö hän.
Minä en tule.
- Ymmärrätkö riskin? - Tuon hänet takaisin ennen neljää.
- En tule mukaan! - Koirakin pani vastaan, kun autoimme.
Ota häntä jaloista, Dickon. Minä otan käsistä.
Tai voimme panna sinut tuoliin ja viedä sinut sinne turvallisesti.
- Lupaan, ettemme tapa sinua. - Et voi luvata sellaista.
Kuolet tähän sänkyyn ja olet nähnyt vain tapetin.
Sitäkö sinä haluat?
Missä Dickon on?
Työnnät liian kovaa.
Työnnät liian kovaa!
- Lopeta! - Se johtuu siitepölystä.
Hengitä.
Oletko yhä hengissä? Kokeile, mikä sattuu ja mikä ei.
Mutta sinun täytyy yrittää niin kuin minunkin.
Kuulostaako reilulta?
Hyvä.
Muuri.
Pysähdy! Muuri!
Dickon, mitä nuo ovat?
Hortensioita.
Entä nuo?
- Kuismia. - Kuismia.
Sinä sanot sen paremmin.
Colin.
Haluan esitellä sinulle hyvän ystäväni.
- Ojenna kätesi, niin se tulee. - Onko se täällä? Koirako?
Ojenna kätesi. Se haluaa tulla tervehtimään. Näen sen.
Se otti sen kädestäni! Ja nyt se nuolee kättäni!
- Se tekee niin. - Se kutittaa.
- Ei kai sillä ole tauteja? - Ei tietääksemme.
- Mikä sen nimi on? - Sen nimi oli Jemima.
Mutta nyt hän tietää, ettei se käy.
Nyt sen nimi on...
- Koira. - Se tarvitsee paremman nimen.
Ehkä meidän pitäisi... Mikä isäsi nimi oli?
Marcus. Keksitään jokin toinen nimi.
En halua sille minunkaan isäni nimeä.
Minun isäni nimi oli Hector.
Hän oli rohkea mies.
Oli?
Asia on päätetty. Hector. Tunnet jo Maryn ja Dickonin.
Olen Colin. Olen uusi ystäväsi.
Luuletko voivasi hiiviskellä täällä ja tehdä, mitä haluat?
Olet villi. Tiesin, että salaat jotain.
Sinä ja salaisuutesi. Olet... poikkeava.
Rouva Medlock, lupaan, että...
Olet varastellut.
Sellaisiako tapoja sinä opit siellä?
- Mistä löysit ne? - Lattialaudan alta.
- Helmet ovat minulle tärkeät. - Hän on käynyt kaikkialla.
Myös pojan luona. Pyörätuoli oli aamulla vinossa. Se herätti epäilykseni.
Onko hän löytänyt poikanikin? Onko häntä kierrätetty pitkin taloa?
Minähän varoitin teitä hänestä.
Eikö sinun käsketty pysyä poissa kielletyistä huoneista?
Colin on ystäväni. Halusin saada hänet innostumaan elämästä.
Se voi tappaa hänet. Luuletko, että hän haluaa sitä?
Mitä sinä olet tehnyt?
Rouva Medlock.
Etsitään vaimoni siskontytölle koulu.
Olkaa kiltti.
Halusin vain auttaa.
Etsi koulu, joka tekee hänestä sivistyneen.
Lukitsitte oven!
Jos tarvitset yöllä käymälää, käytä yöastiaa.
Se on sängyn alla.
Martha päästää sinut ulos aamulla.
RAKAS SISARENI
Minne sinä menet?
- Mary? - Seuraa minua!
Mary, mikä hätänä?
Täällä on lisää salaisuuksia!
Colinin äiti oli siis kuolemansairas?
Niin.
Luuletko, että hän tuli tänne?
Äiti tuli viettämään Gracen viimeiset päivät hänen kanssaan.
Hän tiesi, että Grace halusi kuolla tämän puun juurella.
- Ja herra Craven... - Sulki puutarhan kipeiden muistojen takia.
Meillä ei ole paljon aikaa. Minut lähetetään kouluun.
Ei.
Tämä on Gracen puutarha.
Sen täytyy parantaa hänen poikansa.
Se on kylmää.
Se on todella kylmää.
- En usko, että pystyn. - Totta kai pystyt.
- En usko, että pystyn. - Me autamme sinua.
- Ei kai tämä niin jäätävää ole. - Noin sitä pitää.
Minä tein sen! Minä tein sen!
Levitä käsivartesi ja nojaa taaksepäin.
Nyt olet omillasi.
Valmista. Siirtäkää minut tuonne.
Mitä te nauratte?
- Nautimme siitä, kun olet iloinen. - Emmekö me kaikki ole iloisia?
Me olemme merirosvoja.
Olemme herroja!
Olemme tämän kauniin maan valloittajia!
Tämä on meidän puutarhamme, ja rakastamme sitä.
Ei.
Tämä ei ole meidän puutarhamme.
Se ei voi koskaan olla.
Näytän sinulle yhden asian.
Seis. Seis!
Tiedätkö, mitä täällä tapahtui?
Miksi toit minut tänne?
Koska sinun piti nähdä se.
Haluaisitko nähdä paikan, jossa äitisi kuoli?
Äitini kuoli sairaalassa yksin ja tuskissaan.
Sinun äitisi löysi paljon paremman paikan.
Dickon, toisitko kukkia? Noita valkoisia.
Vie minut sitten kotiin. En halua olla täällä.
Et ymmärrä. Hän kuoli täällä, koska se oli kaunista.
Hän teki tästä paikasta taianomaisen. Se paransi Hectorin jalan ja...
En halunnut nähdä leninkejä enkä halua nähdä tätä.
Ole kiltti ja vie minut kotiin.
Hei, apina.
Painaako jokin mieltäsi?
Äitisi -
- on nyt surullinen.
Suru on tehnyt hänet huonovointiseksi.
Se ei ole hänen vikansa.
Anteeksi. En ymmärtänyt.
- Ei tänään! -Colin, löysin äitini kirjeet äidillesi.
Ne koskevat sinua.
Sinun täytyy kuulla tämä.
He puhuvat siitä, kuinka isäsi kohdisti pelkonsa äitisi sairaudesta sinuun.
Kuinka isäsi oli päättänyt suojella sinua maailmalta.
Ja äitiäsi pelottaa...
...mitä vahinkoa se aiheuttaa sinulle, kun hän on poissa.
Eikö sinun pitäisi...?
Haluan lukea kirjeet.
Sinä kävelit.
Kuunnelkaa.
"Hän on rohkea ja hieman vaarallinen, ja hänen sielunsa on kyltymätön."
"Pelkäisin hänen puolestaan, jos en olisi hänestä niin ylpeä."
Hän rakasti sinua, Mary.
- Hän ei halunnut minua lähelleenkään. - Ehkä hän...
"Olen iloinen, että Colin saa sinut nauramaan."
"Hän leikki koko päivän koiraa. Kuinka hauskaa!"
"Archie kuulostaa olevan mitä syvimmin rakastunut."
"Hän on aivan yhtä ihastunut kuin minä olen... Maryyn."
- Isä haluaa lukita minut huoneeseeni. - Siinäpä se.
Menetys muuttaa ihmisiä. Myös äitiäsi, Mary.
- Et tuntenut äitiäni. - Mutta tiedän, miltä tuntuu menettää joku.
Kuuntele tätä. "Hän järjesti minulle nukketeatteriesityksen toissailtana."
"Se oli yksityiskohtainen. Ayah'n piti tehdä sitä varten silkkiverhot."
"Hän kertoi intialaisen myytin. Se oli erittäin kiehtova."
En lukenut tuota.
Kirjoittiko hän näytelmistäni?
Ehkä hän on oikeassa. Ehkei kumpikaan meistä tuntenut vanhempiaan kunnolla.
Ei.
- Hän ei voinut rakastaa minua. - Kirjeissä sanotaan toisin.
Mary? Mary?
Meillä on sinulle yllätys. Saimme tietää tänään.
Erittäin jännittäviä uutisia.
Se on koulu, jossa on oikeanlaisia ihmisiä ja oikeanlainen kuri.
Auto lähtee kello 15.30. Olemme jo pakanneet vähäiset tavarasi.
Huomennako? En ole valmis.
- Setä! Olkaa kiltti. - Ei!
Miksi sanotte, että pojallanne on kyttyrä?
Ole hiljaa. Pahennat vain asiaa.
Hän luulee, että hänellä on kyttyrä. Tiedätte, ettei se ole totta.
Luuletteko, että Grace olisi halunnut teidän elävän näin?
Et tiedä vaimostani mitään.
Hän ei olisi seissyt Colinin oven ulkopuolella, kun tämä itkee öisin.
Ettekö näe, mitä teette hänelle?
Colinin täytyy elää. Tämä talo on teille molemmille vankila.
Olen pahoillani, herra. Hän lähtee huomenna.
Hyvä.
Voin piiloutua puutarhaan ja olla onnellinen. En voi mennä kouluun.
- Mekään emme halua, että lähdet. - Aivan. Emme halua.
Mutta et voi jäädä puutarhaankaan ikuisesti.
- Elämä on elämistä varten. - Sanoo poika, joka ei ole koskaan elänyt.
Sanoo tyttö, joka on päättänyt, ettei kukaan voi rakastaa häntä.
Minusta ei pidetä siellä niin kuin täällä. Jään taas yksin.
Tuo savu.
- Onko tuo normaalia? - Ei.
Isä?
Juokse!
- Mary, juokse pois! - Kuka on sisällä?
- Herra Craven. Emme tiedä, missä. - Minä tiedän!
- Palokunta on tulossa. - Mary!
Ei, tyttö!
Ei!
- Tule takaisin! - Herra Craven?
Colin!
Herra Craven!
Missä poikani on? Missä olet?
Ole kiltti.
- Herra Craven! - En ymmärrä.
- Arvasin, että olette täällä. - En lähde. En voi lähteä.
- Teidän pitää tulla mukaani. - En lähde ilman poikaani.
Hän ei ole täällä. Hän on turvassa.
En voi hylätä häntä. En toista kertaa.
Lähdin hänen luotaan viisi minuuttia sitten.
Vannon Grace Cravenin sielun nimeen.
- Tulkaa! - Ei.
En jaksa nostaa teitä.
En pysty. Mene sinä. Ole kiltti.
- Jätä minut tänne. - Poikanne tarvitsee teitä.
Olen tuhonnut kaiken.
Tulkaa!
Herra Craven, tarvitsen apua.
Äiti?
Ole kiltti ja jää.
Tiedän, ettet voi, mutta ole kiltti ja jää.
Mary. Oletko kunnossa?
Auta ensin häntä.
Näytä minulle.
Näytä poikani.
- Onpa kaunista. - Ja tämä on meidän.
Se oli hänen, mutta luulen, että hän haluaisi jakaa sen kanssamme.
Onko Colin täällä?
Missä poikani on?
- Kutsukaa häntä, herra. - Colin?
Colin?
Isä!
Colin.
Isä, olen täällä!
- Colin? - Isä?
Luulin menettäneeni sinut.
Kaikista paikoista...
Ei. Odota.
Ole kiltti.
Miten...?
Taikuutta.
Salaisuuksia.
Hän.
- Hän? - Hänen äitinsä.
Miten lapsemme opettavat meitä?
Mistä se johtuu?
Olen pahoillani.
- Olen hirveän pahoillani. - Lopeta jo.
Kerro...
Pidätkö puutarhastamme?
Olipa kerran kolme ihmistä, jotka rakastivat toisiaan.
- Neljä. Etkö laske Hectoria mukaan? - Ehkä laskin hänet, mutta en sinua.
Viisi. Ota isäni mukaan.
- Martha pitää ottaa myös. - Kuusi.
Olipa kerran joukko ihmisiä, jotka asuivat hylätyssä talossa.
- Osittain hylätyssä. - Ja löysivät puutarhan.
Yksi heistä löysi puutarhan.
He eivät tienneet sitä ensin, mutta puutarha oli lumottu -
- ja se pelasti heidät niin kuin hekin pelastivat sen.
- Kerro enemmän Hectorista. - Olkaa hiljaa, tai lopetan tähän.
- Anteeksi, Mary. - Kiitos.
Jos olette hiljaa, yritän uudestaan.