Emme voi ennustaa tulevaa, Chester. Sillä on liian monta kirjoittajaa.
Teidän ei tarvitse tehdä tätä, rouva Furuya.
Saan sen valmiiksi viikossa.
Sitten kaikki on hyvin.
TERMINAL ISLAND SAN PEDRO, KALIFORNIA - 1941
Otan osaa menetyksenne johdosta, Furuya-san.
Hymyile, poika.
Äitisi katselee sinua.
Äiti? Isä?
Otetaan kuva.
Vaimonne kuvan kanssa, Furuya-san.
Unohdit tämän.
Pelkuri.
- Paha enne meren takaa. - Älä puhu roskaa.
Kaikki näkevät sen! Edes kuolleet eivät saa levätä.
- Me emme ole enää Japanissa. - Aivan!
Me unohdamme, kun vanhat henget kutsuvat meitä.
Henki?
Näin monen vuoden jälkeenkö? Näin monen kilometrin päässä?
Haluatko tarkistaa saaliin, isä?
Hei lihava poika!
Taistele kalaa vastaan. Sinä olet pomo.
Painoin 50 kiloa,
kun sain lempinimen "San Pedron tonnikalanyrkkeilymestari".
Nyrkkeilitkö tonnikalaa vastaan?
Vuonna 1915.
Olin tullut juuri San Franciscosta.
Olin teenviljelijä. En ollut kalastanut ennen.
Mutta sain 90-kiloisen tonnikalan Newport Bayssa.
Kelasin sen veneeseen.
Kala makasi kannella näin.
Löin sitä päähän ja tyrmäsin sen.
Yhdellä iskulla!
Sen jälkeen minua kutsuttiin tonnikalanyrkkeilymestariksi.
Kalastammeko me huviksemme, isä?
Seitsemän meille.
Neljä mereen.
Onnea tuomaan.
Rouva Furuyalle.
Hautajaisissa oli bakemono.
Tiedättekö, mikä on bakemono?
Sellainen, jonka näkee, vai tunsitko sen vain?
Luulin, että me jätimme vanhan maan jutut taakse.
Vaikka niitä olisi olemassa, miksi ne tulisivat tänne asti?
Mekin tulimme.
Ole hyödyksi, Chester.
Upea saalis teille, herra Grichuk!
Vesi on kylmää tänään.
Se on hyväksi makrillille.
Kaikki on mielestäsi hyväksi makrillille, Henry-san.
Voi jessus!
Mikä tämä on?
Tyttöni saavat sydänkohtauksen.
Liikaa sivusaalista. Tuon lajitteluun tarvitaan 10 tyttöä.
- 20 dollaria tonni. - Hinta on 40 dollaria.
20. Joidenkin mielestä minun ei edes pitäisi ostaa teikäläisiltä.
- Tiedät, mitä ihmiset puhuvat. - Ehkä vesi on liian kylmää.
Pohjakalat nousevat pintaan.
Isäni on toimittanut säilyketehtaallenne -
lahden parasta kalaa vuosien ajan. Hän ansaitsee 40 dollaria.
Hinta on 40 dollaria makrillitonnista.
Ei makrilleista, joiden seassa on rauskuja, kalmareita tai muuta.
Me lajittelemme kalat itse.
Ja poistamme roskakalat.
Mutta saatte makrillinne 40 dollarilla tonni.
Haluatko olla kapteeni? Opettele kalastamaan.
- Henry-san! - Chester!
Hei, Chet.
Miten menee, serkku?
- Pirunmoinen autonromu. - Packard.
Vain kuudella japanilaisella saarella on oma auto.
Isä, tämä on Marlon sieltä laivastotukikohdasta.
Ai sinä olet se hakujin, joka käy koko ajan Los Angelesissa.
Älä kuuntele häntä. Isä luulee, että pysyn saarella ikuisesti.
Sain ne liput huomisillaksi.
Me viemme Walt Yoshidan elokuviin.
Down Mexico Way Orpheumissa. Siinä on Gene Autry.
- Koska pääset vapaille? - En vielä kahdeksaan tuntiin.
Rannikko on hälytystilassa.
Minun pitäisi etsiä vakoojia, varsinkin japsivakoojia.
Marlon.
Pidä poikani poissa laivastotukikohdasta.
He eivät tiedä ketä ampua, jos näkevät hänet.
Sydämesi lyö tosi nopeasti.
Etkö sanonut, että sinulla on kokemusta?
Ei tämä siitä johdu.
Isäsi on saman käytävän huoneessa.
Älä muistuta.
Ei tehdä sitä ja sanotaan, että me teimme.
Tai tehdään se.
Eikä sanota mitään.
Joo.
Kuulostaa paremmalta.
Hei.
Saitko sen?
Ota tummempi ensin.
Gaio. Ja toisena päivänä lisää vaaleampi. Toki.
Kun verenvuoto alkaa,
voit lopettaa.
Loukkaus Jumalaa kohtaan.
Isäni kuolisi, jos hän tietäisi.
Se on tappanut meidät.
Mitä meidän pitäisi tehdä tämän jälkeen?
En ole miettinyt niin pitkälle.
Näen mielessäni vain rouva Furuyan.
Makaamassa arkussa laitettuna.
Lopeta! Et voi syyttää itseäsi siitä.
Hän tappoi itsensä, kun pyysimme tätä.
- Hän ei olisi tehnyt mitään väärää. - Hän teki tämän koska minä pyysin.
Hän yritti auttaa meitä kauhean tekomme kanssa ja nyt...
No...
Mitä me teemme seuraavaksi?
Kun se on ohi,
kerro isällesi että olet kunnossa.
Ruokamyrkytys.
Sinun täytyy mennä lääkäriin.
Ja jouluun mennessä -
me voimme unohtaa.
Kaiken.
Sinä opiskelet sairaanhoitajaksi.
Minä kiertelen maata.
Mikään ei tule suunnitelmien tielle.
Tiedätkö mitä?
Isä halusi, että ryhdyn nunnaksi.
Ehkä katumusharjoituksena äidin takia.
Ja aioin tehdä sen.
Sisar Illuminata.
Sitten tajusin että se johtui siitä, että pidin siitä miltä nimi kuulosti.
Ei itse nunnan tehtävästä.
Oli miten oli...
Minun on pitänyt kertoa tämä sinulle, mutta en ole saanut sitä sanottua.
Olisinpa voinut ajattaa sinua isän Packardilla.
Se on sysimusta.
Tosi kaunis.
Hän vain ajelee ympäri pientä saarta.
He tulivat yhdeltä saarelta vielä pienemmälle saarelle.
Se on heidän koko maailmansa.
Minä en voi elää niin.
Kiitos tästä.
Sinun pitäisi varmaan lähteä ensin.
Jos saaliin laatu heikkenee, täytyy sopeutua.
Laatu on pysynyt ennallaan, herra Grichuk.
Niinhän sinä väität. Katso.
Nämä halkaisuterät ovat 225-275 gramman makrilleille.
Tuollaiset miljoonakalat tyttöjen täytyy halkaista käsin.
Sinä varmasti ymmärrät, etten voi maksa 40:tä dollaria siitä.
Selvä. Paljonko?
En tiedä. 20?
15? Minkä arvoinen saalis mielestäsi on?
Voi paska.
Jeesus! Apua! Auttakaa!
Stan?
Mitä tapahtui?
Oletko kunnossa?
Chester? Iltapalalle.
Hei.
Kiitos, kun odotitte.
Näyttää herkulliselta.
- Emmekö me odota Waltia? - Hän on kotona. Tekee valmisteluja.
Betty on palaamassa Tokiosta. Walt ei ole nähnyt häntä vuoteen.
Bettyllä on yksi lukukausi jäljellä, mutta parempi lähteä kun voi.
Häät ovat maaliskuussa.
Ja lapsenlapsi syntyy pian.
On se aika elämästä, kun siemenemme kantavat hedelmää.
Totta.
Eikö sinulle kerrottu, että muutan mantereelle?
Kaikki länsirannikon lehdet etsivät valokuvaajia.
Katsotaan nyt.
Pitäisikö minun kalastaa lopun ikääni vai?
Täällä on turvallista. Täällä voi elää hyvää elämää.
Ympäri maailmaa soditaan.
Monia ihmisiä kuolee.
23 vuotta sitten matkustin kolme viikkoa laivalla -
mukanani vain kuva tuosta miehestä.
Olin helpottunut, kun hän muistutti kuvaansa.
Elämä on kovaa, Chester.
Ilman perhettä ei pärjää.
Kysy vaikka rouva Furuyalta.
- Syödään. - Syödään.
Olen pahoillani.
Olen tavallaan iloinen.
Olen tapaillut laivastotukikohdan hakujinia.
Tulkitsen tämän merkiksi, että vanhempani eivät tiedä.
Oletko tosissasi?
On varmaan parasta, että he eivät tiedä.
- He kuolisivat. Tai minä. - Etkö ole kertonut Waltille?
En. Veljeni on japanilainen kuin riisi.
Hän ei voisi edes kuvitella sitä.
Tiedätkö, mikä on tosi pelottavaa?
Hideo Furuya joi itsensä umpihumalaan,
hakkasi vaimonsa eikä muistanut aamulla mitään.
Hän näki ruhjeet ja hakkasi vaimonsa uudestaan,
koska luuli että vaimo petti häntä.
Siinä on sinulle hirviö.
Onko tämä se paikka?
Missä rouva Furuya teki sen?
Poliisi talloi kukat.
Viikon päästä näyttää, että sitä ei koskaan tapahtunut.
Tiedätkö, miksi hän teki sen?
Minä...
En ollut nähnyt häntä vähään aikaan.
Kuka tietää?
Voi jukra!
Sellaisella tavalla...
Ehkä hän halusi, että me muistamme hänet -
koskemattomana.
- Anteeksi, kun tulen näin myöhään. - Haluatteko kahvia, herra Grichuk?
Ette näytä kovin hyvältä.
Tämä ei vie kauan.
Halusin, että kuulet ensimmäisenä.
Sain potkut. Ironista.
Mitä? Miksi?
Kun heidän koneensa hajoaa, jonkun täytyy ottaa syyt niskoilleen.
Olette hyvä mies.
Annoin niille paskiaisille 13 vuotta elämästäni.
Mutta entä nyt? Mitä minulla on?
Terveys. Elämä.
Minulla on elämä...
Ilman elantoa -
olen tukalassa paikassa, Nakayama.
Kunpa olisit tuonut minulle kunnollisen kokoisia kaloja.
Se oli onnettomuus.
- Ei kenenkään syytä. - Kohtelin sinua aina reilusti.
Annoin sinulle siimaa, jos saalis jäi vajaaksi.
Ja nyt marssitat minut tähän paskaläjään.
Tarvitsen hyvityksen.
Herra Grichuk.
Te olette pomo. Minä olen pelkkä kalastaja.
Minulla ei ole mitään annettavaa.
Muistatko viime vuoden,
kun vakoilulait astuivat voimaan?
Sinun ja muiden japsikalastajien täytyi rekisteröidä veneenne.
Se oli pelkkä muodollisuus.
- Mutta et tehnyt sitä. - Olin kalastamassa.
Itsellesi. Meksikossa.
Ovatko ne lisätankit keisarin sukellusveneitä varten?
En ole vakooja.
On luonnollista auttaa omiaan, mutta:
"Jos epäilet jotain, ilmoita siitä."
Tiedätte, että rakastan tätä maata.
En ole vakooja.
Et varmaankaan.
Älä tee minusta paskiaista, joka ilmoittaa näistä jutuista.
Mitä teillä on mielessä?
Hei...
En saanut tilaisuutta sanoa tätä.
Kiitos, kun pelastit henkeni tänään.
Olen kiitollinen siitä.
Miksi et odottanut minua?
- Mitään ei ole tehtävissä. - Älä sano noin.
Ihmiset eivät ajattele enää niin.
Me voimme tehdä jotain.
Et voi antaa Grichukin komennella. Se on sinun autosi.
Sinä omistat sen.
Ole mies.
Japanissa -
isäni ei omistanut edes omaa härkäänsä.
Vedin kärryjä itse.
Tulin tänne -
ja halusin vain auton.
Auton, joka vetää minua.
20 vuotta siinä meni, mutta sain sen.
Mitä sitten jos he vievät autoni?
Olen silti sama mies.
Mies, joka ansaitsi Packardinsa.
Älä tule neuvomaan minua, kuinka olla mies.
Poika.
Keittoa, Furuya-san.
Onko poikanne syönyt jo?
Herkullista.
Mitä te teette?
- Puhdistusta. Siivoan taloa. - Talossa ei kummittele.
- Vanhat henget ovat täällä. - En tarvinnut suojelua aiemmin!
Enkä tarvitse sitä nyt.
Ulos!
Seuraavana jouluna -
sinulla on Cadillac.
Jos me selviämme sinne asti.
Furuya-san.
Anteeksi, kun Asako vaivasi.
Tiedätte, millaisia vaimot ovat.
Teillä sentään on sellainen.
Minun täytyy käydä kusella.
Odottakaa.
Oliko se Gene Autry vai Roy Rogers?
Autry.
Autry. Me näimme tänään Down Mexico Wayn.
Onko joku nähnyt sen, jos vanhemmat kysyvät millainen se oli?
Gene ja Smiley laulavat ja jahtaavat roistoja,
ja elokuva päättyy fiestaan. Luulisin.
Vanhoista ihmisistä puheen ollen. Malja.
Furuyan ukolle. Miesparan näkö ei ehkä palaa koskaan.
- Furuyalle. - Paha henki iski taas.
Se paskiainen ansaitsi sen, jos joku.
Hän sokeutui samalla viikolla kuin vaimo kuoli. Eikö se pelota?
Älä viitsi, Chet. Piristy nyt.
Nämä ovat Waltin jäähyväiset.
- Viimeinen sauma saada sutinaa. - Viimeinen? Ensimmäinen!
Hys, sieltä hän nyt tulee.
Hankin teille valkoisten alennuksen, eli älkää nolatko minua.
- Aliluutnantti Harris. - Neiti Antoinette.
Tässä on pomo, pojat. Hän huolehtii meistä.
Järjestin teille parhaat tyttöni.
Herrasmiehet kutsuvat, hyvät naiset.
Vau.
Kuka teistä on sulhanen?
- Walt. - Onnenpoika! Saat mennä ensin.
- Mene ylös. - No niin.
- Mennään. - Viimeinen tilaisuus.
Kaikki neuvottelut käydään huoneessa.
Älä viitsi. Oletko varma?
Jonkun täytyy maksaa Walt.
Tuolla jätkällä on vakituinen tyttöystävä.
Oletko japanilainen?
Olen.
Neiti Antoinette pyysi tarjoamaan teetä täällä olevalle herralle.
Ole hyvä.
Mikä sinun nimesi on?
Yuko.
Miksi et ole yläkerrassa muiden kanssa?
Olen miettinyt muita asioita.
Sydämelläsi -
on suuri taakka.
On yksi tyttö.
Ja asioita on tapahtunut.
Me teimme virheen.
Uskotko teelehtiin?
Minulla on niitä huoneessani.
Ehkä me löydämme vastauksen.
Istu.
Veri vetää henkiä puoleensa.
Hyviä ja pahoja.
Ne voivat ennustaa tulevaisuuden.
Sanotaan, että ihmisessä on kaksi puolta.
Valo ja pimeys.
Elämä ja kuolema.
Elät kahdessa maailmassa,
mutta et ole kotonasi kummassakaan.
Olet varpunen pääskysen pesässä.
Pääskyset nokkivat sinut kuoliaaksi, kun luulet olevasi turvassa.
Tunsin joskus olevani turvassa. En tunne enää.
Me kaipaamme paluuta entiseen. Suremme menetettyä elämää.
Täydellistä maailmaa, joka meillä joskus oli.
En ole koskaan elänyt -
täydellisessä maailmassa.
Sitten se odottaa sinua.
Katso sisällesi.
Mitä sinä näet?
Avoimen tasangon.
Aidatun tilan.
Puutalon.
Lapsen.
Et ole menettänyt sitä.
Talo.
Ja lapsi.
Voit yhä saada ne.
Kunnosta polkusi.
Tai kaipaat sitä ikuisesti.
Jumalauta, japsi.
Luz? Minä täällä.
Chester, mitä sinä...
- Otitko sen? - Olet humalassa.
Ei sillä ole väliä. Gaio. Toki.
- Otitko sen? - Se ei ole sinun huolesi.
Kerro nyt vain, otitko sen.
En.
En vielä.
Luojan kiitos.
- Miksi? - En viivy pitkään.
Ymmärsin yhden asian tänä iltana.
Kaikki mitä saarellani on tapahtunut, meidän välillämme...
Se on merkki.
- Enne vai? - En tiedä.
- Hain auton. Lähdetään. - Minne?
Minne ikinä haluat.
Meidän omalle tilallemme.
Vain sinä,
minä ja lapsi.
Kuinka hyvin sinä tunnet minut?
Tarpeeksi hyvin karataksesi?
Tai kasvattaaksesi lapsen?
Kaliforniaan jäämällä ei ole tulevaisuutta.
- Paitsi jos laki muuttuu. - Unohda avioliitto.
Paljonko meillä on rahaa?
Ketä me tunnemme?
Kuinka me löydämme töitä?
Mitä jos meidät pysäytetään osavaltion rajalla?
- Me keksimme ratkaisut. - Chester.
Ymmärrät aamulla, että me emme voi lähteä.
Meillä ei ole tulevaisuutta.
Missään.
Selvä.
Ehkä olet oikeassa.
Aiotko ottaa yrtit?
En tiedä.
Koska minua pelottaa.
Anna minun pelätä.
Mitä ihmettä...
Isä?
Miksi et kertonut, että olette lähdössä merelle?
Kerro sinä, missä olet ollut.
Joku kaatoi kerosiinikanisterin. Hirveä sotku.
Henry?
Joku pelleilee verkkosi kanssa.
Auttakaa. Se on jumissa.
Rannikkovartiosto tietää, että me emme tehneet mitään.
- Meidän ei tarvitse hermoilla. - Jokin paha on tämän takana.
Tunnen sen.
Miksi henki hyökkäisi Grichukin kimppuun?
- Hän ei ole japanilainen. - Mutta me olemme.
Se toi Grichukin meidän luoksemme.
Kerrotaan, että hän oli juoppo. Hän putosi laiturilta. Onnettomuus.
Se ei ollut onnettomuus.
Me ansaitsemme tämän.
Me tulimme meren yli, mutta me emme ole turvassa.
Furuya hakkasi vaimoaan ja maksoi siitä.
Poikani aiheuttaa minulle häpeää.
Minä maksan siitä.
Gaio.
Toki.
Kävin Furuyan luona. Hän kertoi, mitä sinä teit.
- Tämä ei ole oikea hetki... - Kuka se nainen on?
Kuka se nainen on?
Aioin kertoa sinulle.
Yksi tyttö collegesta. Se oli virhe.
Virhe?
Minä tein virheen.
Kun päästin poikani Los Angelesiin.
Olin liian heikko vastustaakseni.
Heikko?
Raivaan itse oman tieni, isä.
Entä sinä?
Vietät puolet elämästäsi tässä maassa -
etkä poistu pieneltä saareltasi?
Kerjäät murusia joltain surkealta juopolta.
Se saa heidät halveksimaan meitä.
Minusta ei koskaan tule sellaista miestä.
Tiedätkö, miksi sellaista kutsutaan?
Vauhtia!
Marlon?
Mitä on tekeillä?
Häipykää täältä. Nyt heti!
Lähdetään.
Tule!
Tänä aamuna noin 7.48 Honolulun aikaa -
kolme neljä pommikonetta iski Pearl Harboriin,
pudotti pomminsa ja aiheutti vaurioita ja kuolemaa.
Uhrien lukumäärää ei vielä tiedetä.
Pommikoneiden lähtöpaikkaa ei myöskään vielä tiedetä.
Mutta kiistaton tosiasia on, että koneet olivat japanilaisia -
ja että hyökkäys toteutettiin nopeasti ja äärimmäisen häijysti.
Varoitusta ei annettu eikä...
Chester. Chester, täällä!
Hei!
Keitä he ovat?
Kysy heiltä miksi!
Et tehnyt mitään.
FBI. Ei mitään hätää.
Tämä on turvallisuuden takia.
Olet kansalainen, poika. Olet syntynyt täällä.
Liikettä.
Näytä että olet isänmaallinen.
Ei hätää.
Puolusta maatasi.