1845-BEN A BRIT KIRÁLYI HADITENGERÉSZET KÉT ÓCEÁNJÁRÓJA
HAGYTA EL ANGLIÁT, HOGY HAJÓZHATÓ ÁTJÁRÓT TALÁLJON AZ ARKTISZRA.
EZEK VOLTAK A KOR LEGMODERNEBB HAJÓI.
UTOLJÁRA EURÓPAI BÁLNAVADÁSZOK LÁTTÁK ŐKET A BAFFIN-ÖBÖLNÉL,
AMIKOR BEHATOLTAK AZ ARKTISZ LABIRINTUSÁBA.
EGYIK HAJÓ SEM TÉRT VISSZA.
Sok embert láttunk a jégen.
Mind éhezett.
Találkoztak?
"Láttunk egy kapitányt is.
Úgy neveztük: Aglooka."
Kérdezze meg,
közöttük van-e az az ember, akit ők Aglookának neveztek.
"Beszélte a nyelvünket."
Haldoklott.
Dél felé mutatott,
azt mondta, a szárazföld felé mennek. Haza.
De már alig bírt járni.
És mögöttük volt Tuunbaq.
"Tuunbaq"?
Követte őket. Szorosan. Ott volt a nyomukban.
Valaki üldözte őket? Egy eszkimó?
A sámán küldötte.
Két lábon és négy lábon is szokott enni.
Egy lény, ami csupa izom és rontás.
Ezt most nem értem. Egy férfit próbál leírni?
Sajnálom, Sir James.
Fogalmam sincs, mit próbál leírni.
És mit mondott Francis?
Aglooka.
A barátja megfogta a kezem,
azt mondta: "Szólj azoknak, akik keresnek, meneküljenek."
A hajók odavesztek.
Nem vezet arra út. Nincs átjáró.
Üzenjük, hogy végünk.
Meghaltunk.
Végünk.
1846 SZEPTEMBERE
NÉGY ÉVVEL KORÁBBAN
Billy, vigye fel őt magával, és ne engedje le,
amíg nem tud csukott szemmel szarvkötélcsomót kötni.
Igen, uram.
- Gyere! - Kapitány.
Kapitány úr.
A megfigyelési adatok elég bizarr eredményeket adnak, uram.
Hát, az északi pólus minden nap vándorol. Mérföldeket.
Most már a közelében járunk.
Az emberek örülni fognak a hírnek.
A Terror jelez nekünk, Sir John.
Crozier kapitány jégjelentést kér.
Visszaküldjem Mr. Reidet?
Ne. Üzenje meg, hogy Jamesszel ma este együtt vacsorázunk vele.
Mr. Terry!
Nyissa a zászlódobozt!
Azt hallottam, a Terror még nem fogyott ki a marhanyelvből.
Szóljon Mr. Diggle-nek,
hogy Sir John és Fitzjames parancsnok ma nálunk vacsorázik.
Azt választ a kamrámból, amit csak szeretne. Örülni fog neki.
- Igen, uram. - Látta őket?
Igen, láttam.
Az út megpróbáltatásai közül
ez lehet a legnehezebb, Thomas.
Legyen csak három fogás, és akkor időben véget érhet.
Fitzjamesszel biztos nem.
Úgyis meg kell hallgatnunk a történetét arról,
hogy elfoglalt egy guanószigetet Namíbia partjainál.
Vagy arról, ahogy rálőttek a kínaiak.
Inkább ételt dugok a fülembe.
- Jó, húzzátok! - Ez az, gyerünk!
Teljesen fel! Ez az!
Gyerünk.
Üdv a fedélzeten, Sir John.
Fitzjames parancsnok.
Ha a sark közelében vagyunk, hamar elérjük a Vilmos király-szigetet.
Micsoda szakértő.
Mr. Farr megmutatta a térképet.
Ha elmegyünk a sziget mellett,
eljutunk az amerikai parthoz, és onnan minden fel van derítve.
Nyugalom, pajtás.
Egész éjjel csak vonyított. Vagy beteg, vagy szagot fogott.
Egy mérföldről kiszagol egy medvét.
Milyen rangban lehet?
Mire tippeltek?
Sokszor éjszakázik odafent. Szóval szerintem őrszem.
Nem tudom. Meglehet, hogy matróz. Vagy tengerész.
Viszont felmehet a tatra. Így legalább egy tiszthelyettes.
Nem? És van, hogy a tiszti kabinban alszik.
A tiszthelyettes nem aludhat hátul,
ezek szerint valamilyen magas rangú tiszt.
Na, de milyen rangú?
Zászlós? Talán hadnagy?
Még mindig a kutyáról beszélünk?
Azért ez így nincs rendjén.
Az emberek fölé helyezték őt. Most akkor ki szolgál kit?
Ez egy hajós kutya. El kell fogadnunk.
Még nem döntöttem el, milyen ital legyen ma este.
Van esetleg valami külön kívánsága, uram?
Több nyílt víz az előttünk lévő úton,
aztán mehetünk haza.
Már közel járunk, uram.
Nagyon vigyázzon ezzel a szóval: "közel."
Felfedező úton vagyunk.
A "közel" az semmi.
Rosszabb, mint a semmi.
Rosszabb, mint bármi a világon.
A dandárokat, amik partra szálltak,
mindenfelől támadás érte, ezért hozattam a Congreve-eket.
- Rakétákat. - Igen.
Ironikus, hogy pont a kínaiak voltak azok,
akik kifejlesztették.
Leszedtük a mesterlövészeket, és mászni kezdtünk.
A létrán arra gondoltam,
Cézár is így lépte át a Rubicont.
Felértünk, és megláttam Chinkiang városát
elterülni előttünk. Elképesztő volt a reggeli hőség.
Az alattunk lévő sikátorokban a katonák elkezdtek tüzelni ránk,
olyan puskákkal, amikhez magadnál kellett tartanod a gyújtót.
De olyan szörnyű volt a szárazság,
hogy amikor lelőttünk egyet,
ráestek ezekre a gyújtókra,
és úgy kaptak lángra, mint valami szalmakazal.
Hamarosan az egész város tele volt
felszálló füstcsóvákkal
és olyan illat terjengett, mintha kacsát sütnének.
Aztán lementünk az utcára, hogy segítsünk a 49-esnek,
mivel megtámadták őket.
Ekkor találkoztunk egy csapatnyi kínaival egy utcai barikádnál.
Épp betöltöttem egy rakétát, és céloztam,
amikor eltaláltak,
egy muskétagolyóval, ekkora lehetett.
Tisztán átment a karomon, és ment tovább,
itt is ejtett egy sebet, a mellkasomon.
Lord Nelsont is így lőtték le Trafalgarnál.
Ha nem lassította volna le a golyót a karom,
akkor lehet, hogy én is ott maradok.
De sikerült visszavinniük a Cornwallisra,
ahol a drága Dr. Stanleynk kiműtötte a golyót.
Sorsfordító csata volt. A kínaiak pár héttel később békét kötöttek.
Ez idő alatt
fel volt kötve a karom, és modellt álltam a portrémhoz. Látták?
Most meséljen a Madárszar-szigetről.
Az egy kiváló történet.
Mr. Reid és én beszélgettünk ma a jégről.
Azt mondja, olyan táblák mellett megyünk el,
amelyek nem a nyári olvadás eredményei.
- Régi táblák? - Ő nem aggódik.
Úgy véli, épp olyan áramlathoz érünk,
ami nagyobb jégdarabokat hoz magával északról.
De úgy tűnik, az enyhe időjárásnak sajnos vége.
Még el kellene nevezni,
és úgy gondoltam, hogy Sir James Ross
megtehetné. Mit szólnak?
Jó ötlet.
Hozzájárul, Francis?
Nagyon boldog lesz.
A sarkkör mágneses energiája miatt van.
Hallottam, amikor Sir John eljutott idáig '23-ban,
heti 5 centit nőtt a haja. És ők nem is voltak ennyire közel.
Szóval ezért jelentkeztél, Strong? A plusz 5 centiért?
Jól vagy?
Young?
David?
David!
Gyerünk! Fordítsátok át.
Orvost, gyorsan!
Gyorsan!
Fordítsátok át!
Nem én akarok lenni az, aki először kimondja, Sir John,
de ez jár mindenki fejében.
A három elhunyt matróz egyike sem mutatta a tüneteket.
De ha mégis skorbutról van szó, már a Csendes-óceánon leszünk,
mire a fertőzésnek esélye lenne elterjedni a hajón.
Az önbizalma igencsak megnyugtató.
Maga miért nem bizakodó?
Szépek az eredményeink.
Érthetetlen. Egy év alatt majdnem megtaláltuk az átjárót.
Azért nem viking hajókban evezünk.
Ezen a helyen a szerencse fontosabb a technológiánál.
Uram.
Adtunk a fiúnak Dover-szérumot, és elmúltak a görcsei.
Most éppen pihen, egyelőre.
Azonban sötét vér van a székletében.
Megemésztett vér. Nem a beléből ered.
- Szemléletes leírás. - Mondja, skorbutja van?
Nem látom jelét, de egyelőre nem zárhatom ki.
Viszont ha most tippelnem kellene,
azt mondanám, ez tuberkulózis.
- Nem mindig a tüdőt támadja. - Dr. Stanley is vizsgálja meg.
Talán tud mondani nekünk valami újat.
- Jó, küldetek érte. - Ne, ne, nem kell.
Átvisszük hozzá.
Youngot? Ebben az állapotban?
Igen. Készítsenek elő egy csónakot.
Én inkább nem szállítanám így.
Őszintén szólva nem tudom, mennyi ereje maradt a fiúnak.
A hideg levegő felfrissíti.
Fél óra múlva be lesz bugyolálva.
Engedjétek.
Finoman.
Ó, Francis. Szóljon a szakácsnak: a borjúfej jó volt,
de a kapribogyó annyira nem.
A jövőre nézve.
Jó éjt, Francis.
Ne legyen ennyire kedveszegett!
Minden rendben.
Jól van. Mehet le.
Nincs rosszabb egy férfinál, aki ennyire életunt.
Elviselhetetlen.
Ezenfelül még iszákos is.
Jobb kapcsolatban kell lennünk vele, James.
Én még azt sem értem, miért van itt.
Megvet minden szépséget.
Még egy felfújt se jó neki.
És ahogy lenézett minket az étkezőben,
egy ilyen pillantás tőle,
és esküszöm, egy senkinek érzem magam.
Nem engedem, hogy ilyen tiszteletlenül beszéljen róla.
Ő a helyettesem.
És ha valami történne velem, maga lenne az övé.
Jobban kellene kedvelnie.
Maga jobban szereti az embereit, mint ahogy Isten szereti őket.
Mindannyiunk érdekében remélem, téved.
Felkészül!
Engedjék ki a vitorlafeszítő...
Nem bírom tartani! Ember a vízben!
Mindenki a helyére!
Ki kell mentenünk őt a vízből!
Ki tudja, hogy hol van?
Ott van! Hátra!
Ott a kötél!
Helyet kérek!
Collins! Ne!
Meg kell próbálnom!
Az a matróz se akarná, hogy kockáztasson!
- Billy Orren. Így hívják őt! - Meghalt.
Igencsak nehezemre esik megérteni, miért nem szólt,
amikor kezdte érezni a betegséget.
Tátson.
Mindig is fejfájós voltam.
Ezért nem is vettem komolyan.
És minden este ittam a facsart citromléből.
Köteles lett volna jelenteni, hogy nem érzi jól magát.
Azt hittem, három társának elvesztése a Beechey-n
kellő ösztönzést jelent.
A citromlé nem orvosság.
Nem akartam csalódást okozni Sir Johnnak.
A temetésén majd megköszöni a hűségét.
Nem forog a hajtócsavar. Mozdulatlan.
Mr. Reid szerint elkaphattunk egy jégtáblát.
Szóval beszorult?
Igen.
Mr. Gregory úgy véli, egy jégdarab ékelődhetett be.
De ez csak reggel fog kiderülni.
Biztosított róla, amint kitisztítottuk, mehetünk tovább.
Helyes.
Azt hiszem, ennyi elég is, hiszen nem süllyed a hajó.
Keltsen fel, ha ez megváltozna.
JELENTÉS
AZ EREBUS MEGSÉRÜLT, EGY EMBERT ELVESZTETTÜNK.
SIR JOSEPH BANKS SIR THOMAS HARDY
SIR JOHN HENRY LEFROY SIR FRANCIS DRAKE
Az angolkinokat lemészárolták a mohauk.
Felzaklatta magát?
Melyik része? A vademberek, vagy az, hogy katolikusok lettek?
Szeretnék majd kérdezni valamit.
Nincs szükség kérdésre, Francis.
Azért végighallgat?
Sir James Ross a Déli-sarkkörnél.
Ha hiteles az ábrázolás, akkor majdnem 10 kilót lefogyott,
mióta visszajöttünk.
És már egy fogorvost is meglátogatott.
Hölgyeim és uraim, hatalmas megtiszteltetés,
hogy az egyik páholyunkban ott ül az igazi Sir James Ross.
Talpra.
Bravó, uraim. Bravó.
Te is felállhatnál.
Nem szeretném, ha azt tenné velem, amit Tom Hartnell fivérével.
Azt a legénység érdekében tettem.
Tudnunk kellett, a skorbut ölte-e meg John Hartnellt.
Úgy akarok menni a sírba, ahogy vagyok.
Kérem, ne szabdaljon szét.
Megígéri?
Ha Sir John elrendeli, akkor meg kell tennünk.
Lehet, hogy újabb esetekre kell számítanunk.
Tartson, tartson ki, David.
Ha Sir John elrendeli,
akkor vállalom.
Tudja,
előfordul,
hogy a haldokló emberek
egy gyönyörű fényt látnak maguk előtt.
Azt mondják, olyan, mint ezer csodálatos napfelkelte.
És a ragyogó fényben a szeretteik köszöntik őket.
Én egy árvaházban nőttem fel.
Nem ismertem az apámat,
se az anyámat.
Akkor
az angyalok fogják várni.
Dalokkal, amik elkápráztatják.
És repülni fogok?
Fel Istenhez?
Igen.
De előbb még látni fogja azt az átjárót.
Próbáljon majd jelezni nekünk, hogy merre van.
Itt akartam lenni.
Amikor megtaláljuk.
Kérem, ne féljen, David, már sok embert láttam eltávozni.
És mind békére leltek.
Szinte semmim nincs,
de ez a gyűrű nemesfém.
Nem ér túl sokat, de elküldeném a húgomnak.
Próbálom levenni,
de sajnos nem sikerül.
Kérhetek zsírt a szakácstól, vagy van ricinusolajam.
Ha már biztos, hogy meghaltam,
szedje le.
És ne árulja el Sir Johnnak, hogy féltem.
A szavamat adom.
De tényleg nincs mitől félnie.
Azóta ugat, amióta elült a szél.
Valami nagyon felizgatta.
Sapkát levenni.
Maguk nem hallják?
A távcsövet.
Tessék.
Csak ne ejtse el. Irving hadnagy bízta rám.
Nem kell félnie.
Ne.
Ne, ne!
Ne!
- Jaj, ne. - David.
Jaj, ne.
- Ne. - David, David.
Keltse fel Mr. Blankyt.
Azonnal!
Ne!
Futás! Futás!
- El kell menekülnünk! - Nyugodjon meg.
- Ne! - David.
Tessék.
Bocsánat a zavarásért.
- David Young meghalt. - Halálra volt ítélve.
Takarja le, és pihenjen egy kicsit, Mr. Goodsir.
Holnap reggel felboncolja, majd ha mindenki felkelt.
Ez tényleg szükséges?
Sir John attól tart, skorbutjárvány tör ki.
Kérni fogja.
Valami
megjelent előtte.
David látott valamit, amit én nem.
Úgy nézett rá, mintha ott lenne a szobában.
Tényleg el kell magyaráznom, mit jelent a hallucináció?
De nem volt láza, tiszta volt a tudata.
Jó éjt, Mr. Goodsir.
Nézze a havat azokon a jéghegyeken.
Ez nem nyári töredezés. Ezek északról jöttek.
Kész jégmező.
Vannak járatok, de...
A tegnap esti hőmérséklet?
Esett. Mínusz 7.
Az Erebuson tudják?
Még nincs kint zászló,
de reggel majd biztos megnézik a hajócsavart.
Ha Sir John nem hív össze megbeszélést 10-ig, akkor majd én.
Hatalmas dolgot visz véghez, fiam.
Olyan helyre megy, ahol ember még nem járt. Még bennszülött se.
Ha a jég miatt akadt el, és ki tudja szabadítani,
akkor egy nap alatt kétszer válhat hőssé.
Úgy van.
Figyeljék a jelzést.
Egy húzásnál egy ölnyit engedjenek fel.
2-nél a cső megtört a hajóperemen. 3-nál: húzzanak fel.
Ha a ruha megtelik vízzel, sokkal nehezebb
és sokkal sürgősebb lesz kihúzni, tehát álljanak készenlétben.
Lehetne itt egy orvos.
Odalent vannak, Mr. Collins. Folytassák.
Maga a mélység zarándoka.
És ne feledje: Isten mindenhol jelen van.
Lassan.
Engedjétek.
Húzzátok!
Nincs májzsugorodás.
És ez az epe...
Nem látok skorbutot.
- Sőt, igazából semmit. - Nézzük a beleit.
Meghajlott
az egyik lapát.
Egy kis jeget leszedtem.
- Most már talán elforog. - Nincs más jelentenivaló?
- Nincs, uram. - Kiváló munka, Mr. Collins.
Graham, szóljon a szerelőknek, és üzenje meg.
Crozier kapitány hozza át a beosztottjait.
Uram.
Fontos, hogy egyeztessünk az előttünk húzódó jégmezőről.
Nagyon irigylem önt.
Már régóta szerettem volna lemenni.
Milyen volt?
Mint egy álom, uram.
Az imént kaptunk hírt az Erebusról.
Azt mondják, képes a gőzgépeivel haladni,
de a vezérhajó teljesítménye jelentősen csökkent.
Az pontosan mit jelent?
Két csomóval képes haladni, talán hárommal, teli tartállyal.
- Tehát fele sebességgel. - Igen.
Továbbá tudjuk, hogy az előttünk lévő jégtorlasz drámaian nő,
mind vastagságban, mint mennyiségben,
de már bizonyára közel járunk a Szent Vilmos-szigethez,
és már csak kábé 200 mérföldet
kell megtennünk, hogy egyszer és mindenkorra
berajzolhassuk a térkép hiányzó részletét.
Hurrá.
A helyzetünk sokkal rosszabb, mint azt önök gondolják.
Egy újabb vidám felütés.
Kérem. Folytassa, Francis.
Ami előttünk van, az nem csak jég.
Hanem jégmező.
És önök azt javasolják, hogy szeljük át. Szeptemberben.
Még jégmentes ösvényekkel is több hétbe telne átvágni rajta.
Lehet, hogy nincs ennyi időnk.
Hát, legfeljebb pár hét.
Látta a melléknapokat, Graham?
Hány van most épp az égen?
Három.
Már most hidegebb a tél, mint legutóbb.
- Már jártam az Arktiszon. - De gyalog.
És majdnem éhen haltak.
Sok embere nem tért vissza.
Teljes tisztelettel mondom ezt.
Az ég szerelmére, Francis.
Egy kapitánynak kijár az őszinteség.
Szóval mit javasolna helyette?
- Húzzuk ki itt a telet? - Nem.
A Vilmos király-sziget pontos formája nem ismert.
A Cornwallis-sziget, amit felfedeztünk,
lehet a Vilmos király-sziget is,
és akkor esetleg megkerülhetjük kelet felől.
De az kerülőút lenne. Talán idén már nem is jutnánk ki innen.
De csak azért, mert az Erebus lassú.
Ha átpakolnánk az összes szenet a kevésbé sérült hajóra,
képesek lennénk teljes gőzzel menni, és még a tél előtt
elérhetjük vagy megkerülhetjük a Vilmos király-szigetet.
Jelenleg ez a legjobb és talán egyetlen esélyünk.
Igen. Én is ezt támogatom.
Hagyjuk itt az Erebust? Ezt tanácsolja?
Ha ez egy zsákutca,
áttelelhetnénk egy biztonságos helyen, messze a jégmezőtől,
egy védett kikötőben.
Tavasszal elindulunk ugyanezen az úton,
meg fogjuk unni egymást, de túléljük.
Ez egy nagyon érdekes spekuláció,
de nem fogjuk hátrahagyni az Erebust. Se a Terrort,
akkor se, ha adódtak bizonyos nehézségek.
- Hisz már majdnem ott vagyunk. - Nézze, John, az nem számít,
ha 200 vagy 2000 mérföldre vagyunk a biztonságos víztől.
Ha nem tudunk továbbmenni, és itt ragadunk,
nem tudjuk, merre viszi az áramlat a jégmezőt,
aminek mi is a része leszünk.
A Vilmos király-sziget szél felőli részére sodródhatunk,
és széttörhet a hajónk.
Ha addig egyáltalán kihúzzuk.
Ahogy egy kedves barátom mondta:
"Ez a hely meg akar ölni minket."
Ki volt ez a barát? Melodrámát is szokott írni?
Sir John, jómagam, Mr. Blanky és Mr. Reid:
az asztalnál csak négyen vagyunk Arktisz-veteránok.
Nem lesz itt semmilyen melodráma.
Csak élő emberek,
vagy halottak.
Örülök, hogy újra érzelmeket látok az arcán, Francis.
De már csak két hét, és végre célba érünk.
És szeretnék hinni benne, hogy Isten és a tél
biztos helyen talál minket még az év vége előtt.
A Sandwich-szigeteknél. Vagy még messzebb.
De ha téved, az önteltségünk oda fog vezetni,
hogy nem éljük túl a küldetést.
És tudja, milyen az ember, ha reményvesztett.
Mind tudjuk.
Továbbra is az Erebusról vezetem az expedíciót,
azonban a jégkárok miatt a Terrort teszem meg vezérhajónak.
Lehet, hogy nem jobb jégtörő, de jelenleg az az erősebb hajó.
Temessék el a fiút, Youngot,
és már megyünk is tovább.
Nyugatról kerüljük a Vilmos király-szigetet.
Temetés?
Igen. Megérdemli.
Ez most a legkevesebb.
Sok éve Westminsterben
élt egy tüneményes lány.
Gyorsabban is letudhattuk volna.
Sir John vallásos ember.
- Gyakorlatias biztos nem. - Ne mondja ezt.
Miért, árulásnak minősül, őrmester?
Több szöget kellett volna beleverni.
Húzza ki a kötelet, és temesse be, Mr. Hickey.
Én?
Mr. Hornby azt mondta, magának kell csinálnia. Nem mondta, miért.
Biztos a sok morgásért.
De így fogjuk betemetni szegényt?
Ha nem mászik le, hogy helyrehozza, akkor igen.
Kezdje is, Mr. Hickey.
Mr. Hickey.
Nem olyan fontos!
Az őrmester azt mondta, nem fontos.
Az apjának fontos lenne, nem?
Segítsen kimászni.
Jézus azt mondá Tamásnak:
Mivel láttál engem,
hittél bennem,
és boldogok azok, akik még nem láttak,
és mégis hisznek."
És ahogy David Young barátunk a kapuknál van,
mi is ott vagyunk.
És most elérkezett a perc, hogy átlépjünk rajtuk
a dicsőségbe, és a végzetünkbe.
Innen továbbmegyünk délre, dél-nyugatra.
Meglátjuk az észak-amerikai kontinenst
két hét múlva, uraim.
Most megindítjuk az utolsó és legnagyobb hajrát, hogy elérjük,
és ezzel mi válunk a jelenkor legnagyobb felfedezőivé.
Érdemeljük ki, hogy a szeretteink
otthon örömmel és öleléssel várjanak.
Indulás, emberek!
Gyerünk!
Mozgás.
Mindenki a helyére!
Vitorlát bonts!
- Erősen jobbra. - Rendben, erősen jobbra.
- Erősen jobbra. - Gyerünk, emberek.
Tekerjék azt a kormányt.
Jól van. Elég lesz.
Még több jégtörő ember kellene!
Miért csak egy ember van itt ásóval?
6 NAPPAL KÉSŐBB
Jól van, emberek! Hátra!
Jól van, vigyázat! Vissza!
A Mindenható segít majd átjutnunk.
Hozzon bármit a holnap.
Húzzák fel a jégtörőt, innen már nincs tovább.
Uram.
Nagy gonddal határozza meg a helyzetünket,
tudni akarom, merre van tőlünk a Vilmos király-sziget.
Igen, uram.
Az étkezés után
az emberek kezdjék el felhúzni a ponyvát.
Mr. Gregory pedig készítse fel a motort a téli pihenőre.
Az elszántságuk igazán példás, uraim.
Ugye tudják? Nem lesz kellemes, de erre vállalkoztunk.
Egy kalandra a királynőnkért.
Egy életre szóló kalandra.
Mondják meg az embereknek.