Od rojstva živim v mestu.
Ime mi je Max in sem najsrečnejši pes v New Yorku.
Po njeni zaslugi. Ime ji je Katie.
Gojiva popolno razmerje.
Spoznala sva se pred leti
in naj vam povem, da sva se takoj ujela.
Nekatera razmerja so si preprosto usojena.
Iskala je novega sostanovalca in jaz prav tako,
zato sem se še isti dan vselil.
Popolno.
Od takrat živiva skupaj.
Katie bi zame naredila vse, jaz pa sem njen vdani zaščitnik.
Najina ljubezen je, kako naj to povem …
močnejša od besed.
Ali čevljev.
Jaz in Katie.
Katie in jaz.
Midva proti svetu.
Ne bi naju označil za sorodni duši,
kakor bi naju čisto vsak priseben zunanji opazovalec.
Obstaja le ena težava.
Vsak dan …
Nehaj, Max. –… odide.
Se vidiva zvečer.
Včasih jo skušam prepričati, da ostane.
Sedi.
Zavrti se.
Lajaj.
V redu. Priden.
Toda nikoli ne deluje.
Kam gre?
Kaj počne?
Tako zelo jo pogrešam.
Vrnila se je!
Pozabila sem telefon.
Kaj si početa tako dolgo? Zakaj si …
Nehaj, no!
Tako zelo jo pogrešam.
Adijo, Gidget. Bodi pridna psička.
Živjo, Max. –Živjo, Gidget.
Imaš danes kakšen načrt?
Ja, danes je zelo pomemben dan, Gidget.
Na tem mestu bom čakal, da se Katie vrne.
Sliši se vznemirljivo.
Ne bom te motila, tudi sama sem zelo zasedena.
Izvoli. Se vidiva, Chloe.
Adijo, Peppi.
Na svidenje, Mel.
Adijo, Srček.
Se vidiva, Gino.
Adijo, prijatelj.
Pogrešala te bom, Shelly.
Se vidiva, Runty.
Adijo, družba. –Adijo.
Skrivno življenje hišnih ljubljenčkov
Leonard, bodi priden fant.
Živjo, Max.
Chloe, se kdaj vprašaš, kam gredo med dnevom?
Pravzaprav mi ni mar.
Morda je tako pri tebi,
toda s Katie imava drugačno razmerje.
Ti si mačka
in mačke niso tako ljubljene kot psi.
Morda te zato ne zanima.
Kar prepričuj se.
Jutro, Max. –Živjo, fanta.
Kaj bo dobrega, Srček?
Mel, kje si se skrival?
Poslušaj, zadnjo nedeljo
mi je lastnik dal tableto.
Začela se me je lotevati zaspanost
in ko se zbudim, sem že na nebu!
Na nebu?
Povsod so bili kovčki in zaprt sem bil v košari …
Daj, no. –Na nebu so kovčki?
Od strahu omedlim in ko se zavem, sem na Floridi.
To se ni zgodilo.
Nikoli več ne bom pojedel tablete,
razen če je oblita z arašidovim maslom,
saj kdo ne mara arašidovega masla.
Živjo, družba. –Živjo, Norman.
Še vedno iščeš stanovanje? –Že tri tedne.
Je to drugo ali tretje nadstropje?
Ne poznam številk, ampak tukaj ne živiš.
Zlomka. Se vidimo kasneje.
Uspelo ti bo.
Ne bo mu.
Buddy, tukaj si. Si jo našel?
Seveda.
Tukaj je.
Žoga! –Žoga, žoga, žoga.
Katie bo navdušena. Ravno tega si želi.
Samo poglej jo. Okrogla je in lahko jo dam v usta.
Žoga!
Takšne žoge ni v mestu.
Zagotavljam vama, ta je posebna.
Živjo. –Katie.
Doma sem, Max.
Živjo, Maximillian, kakšen je bil tvoj dan?
Priden.
Tudi jaz sem te vesela.
Pomiri se, vse je v redu.
Bodiva mirna. Imam pomembne novice.
Vem, da se boš moral navaditi, toda …
mislim, da bo dolgoročno zelo dobro.
Max, to je Duke.
Tvoj novi brat bo.
Ne, Max. Vse bo v redu, Duke.
Ne skrbi.
Vidiš? Všeč si mu.
Tako je prav, Duke. Razglej se.
Razumem te.
Vem, da je velik zalogaj, toda ni imel doma,
zato bova morala poskrbeti zanj.
Mojbog, Duke je našel izgubljeno žogo.
Dobra ekipa bomo.
Rada te imam, Maxy.
Rada te imam, Duke.
Lepo spita, fanta.
Mali.
To stanovanje je krasno.
Sijajno posteljo imaš.
Ni slaba. –Morda si jo lahko deliva.
Prvo noč na njej spiš ti in naslednjo jaz.
Kaj praviš? –Ta postelja je moja.
Ti dobiš staro odejo.
Pristaja ti. Tvoja vrsta spi na starih odejah.
Kako si trmast.
Tudi jaz sem trmast,
toda morava se razumeti. –Kaj počneš …
Morda se lahko stisneva. –Ne, počakaj …
Popolno. Ni udobno?
Ni.
Meni je.
Duke nama uničuje življenje,
Nujno se ga moraš znebiti. Ukradel mi je …
Strašljiv je in pomoril bo vse, kar je dobrega na svetu.
Bučka.
Jutri se bova igrala.
Lepo spi.
Se me skušaš znebiti?
Preden odgovorim, me zanima, koliko si slišal.
Tako torej. Spravil si me v bes.
Ko se razbesnim, počnem to.
Tega nočem početi.
Ostati moram tukaj. Če se bova borila za obstanek,
bom zmagal jaz.
Jutro, Max. Kaj počneš?
Živjo.
Chloe, v težavah sem.
Katie je iz zavetišča pripeljala novega psa.
Pravi, da sva sedaj brata. Nočem brata.
Izgubil sem tudi posteljo. Spati moram na tleh, kot kakšen pes.
Zakaj bi mi to storila? –Ker je pasji človek.
Ti počnejo nepredstavljive stvari.
Na primer, umislijo si psa namesto mačke.
Prosim, ne začni, Chloe. Ne pomagaš mi.
Max, tvoja prijateljica sem.
Odkrita bom, ne zanimaš me ti ali tvoje težave.
Toda če glede njega česa ne ukreneš,
bo tvojega popolnega življenja z bebastim človečkom konec.
Za vedno. –Vedno?
Natanko tako …
Zakaj je ta miš še vedno na mojih tačkah?
Če hočeš ponovno osvojiti svoje ozemlje,
se moraš obnašati kot glavni pes.
Prav, lahko sem glavni.
Prosim, ne odidi.
Tokrat zares ne odidi. –Zamujam.
Iti moram. –Počakaj.
Delal bom trike. Vrtim se.
Bodita pridna. Se vidimo. –Počakaj …
Poslušaj, Duke.
Ne vem, če se zavedaš …
A ena od teh posod s hrano …
Tehnično gledano, je rezervirana za …
Saj vem, morda nisi bral imen, ampak …
To je moja skleda!
Saj vem, da, hej …
Samo mislil sem, da bi, kaj pa vem, postavila nekaj osnovnih pravil.
Mislil sem, če … Ali pa ne!
Saj sploh ne potrebujem sklede!
Glodalci!
O, Duke! Duke, Katie ne bo …
Katie bo vsa iz sebe, ko bo videla, da …
Katie bo pobesnela,
ko bo videla, kako si ji razdejal stanovanje!
Saj je samo ena vaza!
Je res, Duke? Je res?
O, to pa je škoda!
Kaj delaš? –Kaj jaz delam?
Nič. Jaz sem srčkan mali kuža.
Katie ve, da jaz ne bi storil česa takega.
Ne, ne.
To bi lahko storil le nevarni klatež.
Ki še ni položil temeljev zaupanja.
Ti si nov pes.
In, Duke, zakaj si pa to storil?
O, te bom … –Kaj pa? Ugriznil? Mi raztrgal ksiht?
Perfektno! Čakaj, da Katie izve.
Katie, hvala bogu, da si prišla.
Skušal sem ga ustaviti, vendar je zmešan.
Sedi.
Prav, razumem.
Lezi.
Priden.
Živjo, Max. –Živjo, Gidget.
Kdo je tvoj novi sostanovalec? Je fant ali punca?
Čeprav mi je povsem vseeno.
Nihče ni, Gidget. Samo na obisku je.
Kmalu bo odšel.
Zdravo, kaj dogaja? –Živjo.
Boljše kape še nisem videl.
Oprosti, genij, pozabil si mi sneti povodec.
Pozabi.
Zdravo, družba, kako ste …
Zdravo, družba …
Duke. –Ja?
Bodi kavalir in mi prinesi palico.
Veselilo bi me žvečiti palico.
Slišal si me. Lovi.
Ne, ne tiste.
Tista me ne zadovoljuje. Najdi čednejšo, Duke.
Tako je prav.
Max, tu je gora palic.
Moral bi si jih ogledati.
Izbrati hočem pravo za tvoj okus.
Zelo pozorno.
Poglej, koliko palic.
Na pomoč!
Ste slišali?
Metulj. Metulj, metulj!
Ujemite ga!
Kaj je …
Na pomoč!
Zbogom. –Ne puščaj me tukaj.
Lahko bi bilo drugače. –Počakaj. –Brez zamere.
Prosim.
Kaj se dogaja?
Brigaj se zase … Kaj se je zgodilo tebi?
Stepel sem se z velikim bebastim psom.
Izgubil je. –V nevarno cono stopaš, mucka.
Pazi na besede, sonček. Veš, kaj bom storil?
Razrezal te bom v nitko, povezal v klobčič
in te več ur valjal v igri, ki jo razumem le jaz.
Zelo lepo.
Moje bo.
Iščeš pretep, rozinica?
Pokliči svoje brate,
ker bo postalo burno.
Grom in strela te bosta udarila po obrazu!
Cel kup vas je.
Grom in strela bosta udarila čisto vse.
Čez tri,
dve …
Spomnil sem se, da imam opravek!
Prava pojava, kajne?
Brez zamere, ampak poslovil se bom.
Mali …
Duke?
Vrnil si se? –Beži!
Policaj! Razbežite se!
Počakajte!
KONJEDEREC
Dva, štirje, šest, osem …
Se vidiva jutri, Guillermo. –Veš, da.
Deset … Tudi prav.
Prav.
Si videl? –Sem. –Vrzi jo z roko, čudak.
Nikoli je ne bi lovil. Jaz sem iz stare šole.
Najlepša hvala, Duke.
Te fraze ne uporabljam, ker je žaljiva za našo vrsto,
toda ti si poreden pes.
Katie to ne bo všeč. Ne morem v zavetišče.
Kaj? Kaj je narobe?
Katie me je pravkar pripeljala iz zavetišča.
Če se vrnem tja …
se lahko poslovim od sveta.
Strast strasti.
Ja.
Zakaj? Zakaj?
Kaj je narobe, Maria?
Maria, na tvojem obrazu je tisoče tegob.
Kaj je narobe?
Srečala sem se z najhujšo stvarjo na sveto.
Katero? Takoj mi povej, Maria.
Ne morem več čakati v nevednosti.
Osamljenostjo.
Max, Max.
Max!
Vidim te, veverica!
To ni tvoje območje. Drevo sva označila.
Kar skušaj se skriti. Vidim te …
Kaj je bilo to? Kako si drzneš? –Kje je Max?
Nihče te ne mara, veverica.
Fanta, kje je Max?
Pomiri se, punca, tu je …
Res je izginil. –Ne skrbi.
Slišal sem ga kričati, ko je izginil v grmovju.
Max je izginil?
To je slabo, zelo slabo.
Maria, če je tvoja resnična ljubezen, se moraš vrniti k njemu.
Reši ga. Reši ga!
Ja, rešiti moram resnično ljubezen.
Prihajam, Max!
Chloe, če kdo vpraša, sem na strehi in iščem Maxa.
V redu, pa pa.
Vidiš?
Ja, takoj bom opravil.
Živjo, prikupen zajček. Kaj počneš sredi ceste?
Kaj se dogaja?
Kaj za …
Reši se, kdor se more! –Utihni, človek.
Izpeljimo nalogo!
Počakajte!
Spravi se z mene, pujs.
Kaj se dogaja? –Ne vem.
Ripper? Ripper, kje si?
Pobegnimo, Ripper. Rešil te bom.
Revolucija se začenja!
Vedno svobodni, nikoli udomačeni!
Ja!
Kdo vozi to stvar?
Pojdimo. Pot pod noge.
Kdo ste vi?
Kdo smo mi? Kdo smo mi?
Mi smo Splaknjeni ljubljenčki.
Lastniki so nas zavrgli in mi se jim bomo maščevali!
Kot nekakšen klub, kjer grizemo in praskamo.
Vzemite naju s seboj.
Nič ne bo, hišna ljubljenčka.
Udomačenost kar smrdi od vaju.
Izbrala sta stran in sedaj se bosta cvrla.
Počakaj, komu praviš hišni ljubljenček?
Nisem ljubljenček.
Zmotili ste se. Takšna sva kot vi.
Sovraživa ljudi. –Ja. –Iz dna duše.
Da ne začnem niti govoriti o njih …
Ni tako, Duke? –Ja. Zato sva zažgala ovratnici, stari.
V pepel. –In ubila svoja lastnika.
Sva šla predaleč?
Ne, nasedli so. Ja, znebila sva se jih.
Tako je. –Bum, bum, z lastnima šapama.
Če bi imel kovanec za vsakega mrtvega lastnika …
Ja. –Bi imel kovanec. Ker sem ga pravkar ubil.
Hladnokrvna sta.
Spominjata me na Rickyja.
Na žalost je pokojni. Mir, Ricky.
Naše društvo potrebuje več mišic.
Vesta, kaj.
Rešili vaju bomo, toda razumita, da od sedaj delata zame.
Meni je prav. –Sliši se zabavno.
Fantje, v dir.
V kanalizacijo! –Kanalizacijo?
Kaj še čakata? Ne šalim se.
Rekel sem …
V kanalizacijo!
Naj živi revolucija, tepci!
Uspelo mi bo.
Max.
Max. Max.
Max, Max.
Kje si, Max?
Očitno potrebuješ pomoč. –Kdo je to rekel?
Tukaj sem, v temni, zapuščeni lopi.
Je kdo tu?
Vidim več kilometrov naprej.
Če me izpustiš, bom našel tvojega prijatelja.
Res? Kako prijazen si.
Tudi ti si sladka.
Hvala, neznanec. –Toda ne presladka.
Zaznavam tudi slan in čvrt okus. –To sem jaz.
Spraviva te iz lope.
Tako je prav. Stopi čez kup kosti.
Stopi čez kup kosti. Velja.
Upam, da je Max na varnem. –Zelo pozorna hrana si.
Hrana? Hotel sem reči, da si predana.
Tako je, hrana si. Predana.
Saj me razumeš.
Srečo imam, da sem te spoznala … –Tiberius.
Zate je zelo dobro, da si me spoznala.
Snemi mi masko.
Presneta veriga.
Skušal si me pojesti?
Žal mi je. –Lahko ti je!
Zaslužiš si biti zaprt. Zloben ptič si.
Ne morem si pomagati. Rojen sem z ubijalskim nagonom.
To ni izgovor. –Prav imaš. Celo za plenilca sem sebičen.
Sebičen plenilec sem.
Ni čudno, da nimam prijateljev. Nikogar.
Brezupno je.
Ne joči. Žal mi je, da sem vpila.
Prosim, snemi verigo.
Tokrat ti bom pomagal, obljubim.
Tiberius, slišalo se bo grozno,
ampak ne zaupam ti povsem.
Toda
vsak si zasluži drugo priložnost.
Konec koncev si osamljen ptič
in imaš čudne navade, ker živiš v čudni lopi na strehi.
Dogovoriva se. Če najdeš Maxa,
bom tvoja najboljša prijateljica!
Najboljša prijatelja? Midva?
Ja, sliši se lepo. Dogovorjeno.
Prav.
Kako izgleda Max?
Rjavo-bel. Ima kratko dlako
in je vražje čeden. Oči se mu bleščijo.
Sliši se sanjski. –Sanja se ti ne.
Kaj? Kaj me briga. Utihni.
Če pride lastnik,
si nadeni masko in se pretvarjaj, da si jaz.
Prav, hvala!
Smrdi za umret.
Za umret dobro.
Čudovito je. Zelo mi je všeč.
Kakšno je geslo?
Geslo? Poglej me.
Jaz sem vaš vodja. Vodja ne potrebuje gesla.
Vodja si ga izmisli, butci. Izmislil si bom novo geslo.
Geslo je:
"Ne sprašujte vodje za geslo!"
Za mano.
Dobrodošla v podzemlju, brata.
Domu Splaknjenih ljubljenčkov.
Bratje in sestre,
kot vidite, sem se s površja vrnil
z nabornikoma.
Morilca lastnikov sta.
Pomirite se.
Povejta jim, kako sta se jih znebila.
Povejta jim celotno zgodbo.
Ničesar ne izpustita.
Obožujemno umazane podrobnosti.
Še kako. –Povejta nam. –Prav. –Povej jim, Max.
Torej, začelo se je tako …
Najprej sva rekla … –Tukaj imaš, neumni lastnik.
S tem imate opravka.
Zdolgočasila sta me na smrt.
Dolgočasno. –Dajta nam podrobnosti.
Prav, Max …
Torej …
V kuhinji je ta reč … –Miza.
Ploska je. –Toaster.
In na koncu okrogla. –Žlica?
Ja, žlica! –Točno.
Nikogar ne moreš raniti z žlico.
Z žlico zajemaš.
Koliko vas lahko ubija z žlico?
Torej …
z žlico sva pritisnila na gumb stroja.
Točno. –Ima tista … –Tista …
Rezila. –Rezila!
Je bil mešalnik?
Nekoga sta zmiksala?
Nekdo je padel v mešalnik. Prosim, recita, da je bil mešalnik.
Prijatelj, ne sprašujeva po imenu,
sami ubijava z njim. –Ampak bil je mešalnik.
Ste slišali? Vesta, kdo je bil takšen?
Ricky, naj počiva v miru.
Bil je trdoživ vojak, ki je ubijal ljudi kot po tekočem traku.
Ostali potrebujejo vzpodbudo.
Onadva pa ne.
Vsi smo trpeli pod človeško roko.
Poslušajta moj primer.
Bil sem čarodejev zajec na otroških zabavah,
a sčasoma zajčje ukane niso bile več v modi.
Zato je lastnik opustil čarovnije
in me odčaral …
iz svojega življenja.
Živel sem v salonu tatujev. Vajenci so vadili na meni,
dokler jim ni zmanjkalo prostora.
Ljudje pravijo, da nas imajo radi,
nato pa se obrnejo in nas odvržejo v smeti.
Ni tako, morske opice?
Nismo me krive, da nas drugače slikajo na oglasih.
V redu, pridružila sta se bratovščini.
Čas je za sprejemno slovesnost.
Kaj? –Čas za kaj?
Pripeljite strupenjačo!
Je strupenjača strupena?
Opozoriti vas moram, da sem alergičen na strup.
Pokaži ji.
Maxova ovratnica? Kje je?
Kaj se mu je zgodilo? –Ničesar ne povem.
Povedal nama boš, kje je Max, še ta trenutek.
Naj bi me to prestrašilo?
Mačka sem. Pristal bom na nogah.
V vseh primerih?
Kot kaže je glava utrpela precej pristankov.
Te zarežem? Razrezal te bom v vafel.
Preneumen je za besede in pregrd za kosilo.
Dovolj imam prijaznosti!
Kje je Max?
Povej mi!
Ne morem …
Dovoli, da končam … Pomagaj mi!
Ne glej njega. Poglej mene. Nihče ti ne bo pomagal.
Kje je Max?
Prav, v kanalizaciji je.
Odpeljali so ga. Usmili se me, prikupna psička.
Kačji ugriz, kačji ugriz.
V znak pripadnosti
bosta prejela ugriz Gada nečiste krvi z enim strupnikom,
ki ga poganja protičloveški srd!
Kdo gre prvi?
Stvar je takšna …
Mali pes.
Te lahko kličem mali pes? Priznajva, da ti pristaja.
Če bi moral izbirati med vama,
te imam raje. –Hvala.
Mali pes gre prvi. Družba, MP gre prvi.
Ne, mali pes ne gre prvi. Vzemite debeluha.
Ne, nehajte. –Kačji ugriz! Kačji ugriz!
Kačji ugriz! Kačji ugriz! –Ne, ne!
Zakaj medse sprejemate udomačenca?
Udomačenca? –Pravkar smo ju naskočili na ulici
in jima ukradli ovratnici.
Ne, rekla sta, da sta ju sežgala.
Sežgala, izgubila, skrila, oropale so naju mačke.
Vse so le besede, kajne?
Ne zaslužita si, da vaju označi Gad.
Sama bova našla izhod.
Zaslužita si, da vaju poje. Zgrabite ljubitelja povodcev!
Drži se.
Zgrabi jih …
Fantje, to je bila nesreča.
Poteptal si slovesno strupenjačo? Postal je palačinka.
Gad … Odšel si na lepši kraj.
Zdaj si z Rickyjem.
Nikomur nisi storil žalega.
Čeprav si ugriznil veliko ljudi,
zato so te grehi že zdavnaj pokopali,
ampak ne bi se smelo zgoditi pod mojim vodstvom.
Po njih!
O, ne. Pridi.
Počakaj, Duke!
Žal nama je. Lahko pozabimo na vse skupaj?
Težavo imava.
Veliko jih je. Na katero misliš?
Nehajta bežati, tepčka! Ustavita se!
Zadrži dih. –Kaj?
Ta del mi je najmanj všeč.
Prijatelji, žal imam grozne novice.
Veverice bodo prevzele svet, vedel sem!
Vedno sem trdil, da so zvita bitjeca.
Ne, ne govorim o vevericah.
Max je pogrešan. Potika se nekje zunaj, izgubljen, prestrašen,
tako zelo čeden. Pripeljati ga moramo domov.
Ampak zunanji svet je hrupen in strašen …
Je to sokol?
To je moj prijatelj Tiberius. Pomagal nam bo.
Ne bo nas pojedel. To sva že predelala.
Gidget, če odidemo brez povodca, bomo pristali v mreži
ali še kaj hujšega. –V krempljih sokola.
Zapravljamo čas. Max nas potrebuje.
Punca, Max ne ve niti, da obstajaš.
Ne zanima me.
Ljubim ga z vsem srcem.
Iskala ga bom, četudi sama.
Torej, kdo gre z mano?
Tudi prav.
Fantje, ne morem verjeti.
Kdo me je rešil, ko sem se s kremplji zapletla v zavese?
Max.
Vidva, kdo vaju je naučil sedeti udobno, ko so vaju kastrirali?
Max. –Max.
Max je bil.
Ko je Srčka napadla neznana mačka, kdo ga je rešil?
Ni bila neznana mačka, ti si bila.
Identiteta mačke ni pomembna, sprašujem, kdo ga je rešil.
Max! –Rešiti ga moramo. Rešiti moramo Maxa.
Ja, rešimo Maxa!
Kdo je že Max?
Tiberius. Ne, poreden ptič!
Priden malček. Priden malček.
Ta ptica mi je všeč. Nora ptica.
Pridi, priti morava do obrežja.
Plavati znam samo po pasje in še to slabo.
Plavaj, mali pes, plavaj.
Duke!
Na pomoč.
Max, zgrabi obroč.
Ne morem. –Ne predaj se, Max. Dobro …
Ne gre ti prav dobro, ampak ne utapljaš se.
Še malo pa boš na varnem!
Hvala, Duke.
Ni za kaj. –Končno greva domov.
Ali ni dom v tisto smer?
Resno?
Namenjena sta v Brooklyn.
Pravijo, da se te dni vsi vračajo v Brooklyn. Prav poživljen je.
Ne govorim o hipsterskih muhah nepremičnin.
Govorim o maščevanju.
Smrt prihaja v Brooklyn
z ostrimi zobmi in puhastim repom!
Gremo.
Dober dan. Kako si? –Dober dan. Kako si?
Me veseli.
Goltaj, goltaj, goltaj!
Kaj je ta norišnica?
Tukaj živi Ata.
Lastnika ni nikoli doma, zato je pravo zbirno središče.
Ata pozna vse v mestu.
Če pristane na pomoč, smo le še korak do Maxa.
Super. –Odlično.
Reci, da si posnel. –Jasno in glasno.
Kaj bo dobrega, Arašid? –Zdravo, Buddy.
Je Ata blizu? –Tam je.
Živjo, ata. –Sladek krompir. –Ata!
Kdo je tam?
Živjo, Buddy.
Kako si, starina?
Ohromljen.
Odlično. G. Ata, naš prijatelj Max je bil ugrabljen.
Slišali smo, da je izgubljen v kanalizaciji.
Buddy pravi, da nam lahko pomagate.
Imam kolega v kanalizaciji, ampak
ne hodim več ven.
Kakšna potrata časa. –Kdo je to rekel?
Jaz. Mimogrede, nič slabega nisem mislila.
Ste se pogledali v ogledalo?
Kaj pa imamo tukaj?
Rad bi se razgledal. Myron, obrvi!
O, ne. –O, ja.
Všeč mi je, kar vidim.
Česar ne vidim, je le privlačna megla.
Damica, to je moje mesto. Našel bom vašega prijatelja.
Zabave je konec. Myron, sesalec.
Od kod prihajaš, puhasti angel?
Stari, mačka sem.
Nihče ni popoln.
Tako lačen sem.
Poglej ta sendvič.
Čas je, da izkoristim dar.
Ne, ne, ne.
Vse bo v redu.
Sama lahko najdeva pot domov. Sva potomca veličastnega volka.
Po najinih žilah se pretaka prvinski čut,
ki naju bo vsak čas povedel domov.
Komaj čakam. Že prihaja.
Karkoli? –Ne.
Počakaj …
Ne.
Ne vem, Duke.
Morda je legenda, da psi izviramo iz volkov, lažna.
Morda je nekoč psiček vprašal mamo, od kod prihajamo
in je mama zalajala "vou", mladič pa je slišal "volk",
nakar je samo leno pritrdila. –Klobasa. Vohaš?
Prav imaš. –Klobasa!
Kaj še čakava? Prihajava, srček!
Spusti prehod, tepček.
Kdo so oni?
To so puhasta krogla, pritisnjena faca, klobasasti pes,
rumeni tič, sokolje oko, morski psiček Joe
in moja punca Rhonda.
Popolnoma narobe.
Meni zadostuje.
Gremo. Tecite ali izgubite.
Vsi ptičji čuti v meni pravijo,
naj ne sledim psu na kolesih.
G. Ata, se ne bi namenili v kanalizacijo?
Po človeški poti bomo potovali več dni.
Morda imate veliko časa, zame pa je vsak dih hoja po robu,
zato moramo po skrivni poti.
Skrivna pot je bila torej smrt.
S tem smo opravili. –Pridite!
Spustite se.
Srček?
Nadaljujte.
NAJBOLJ GLEDAN POSNETEK DNEVA
O, ne.
Nehajte! Glejte stran.
Gremo. Nimam cel dan časa.
Ja!
Gremo, lenivci.
Kakšen vonj je to?
Kakec z drisko na strani.
Vonj se jača.
O, fant.
TOVARNA KLOBAS
Duke, jejva. –Ja.
Krasno diši.
Ja!
Klobase.
Pridita, fanta.
Sveti šnicel.
Usojena sva si.
Kot z bratom.
Vedno bova skupaj.
Čuden občutek imam.
Tile faloti so malce divji. Bom jaz govoril z njim.
Jokica, kje je Gad?
Ne skrbi, Gad, ne bomo te pozabili.
Maščevali te bomo.
Če mi ne verjameš,
sem pred vsemi naslikal bojni načrt.
Šef, nikogar ne prepoznam.
Dobro moraš pogledati, če želiš razumeti.
To ste vi, to pa je Brooklyn.
Tako bomo udarili po psih.
Tisti puhasti krogli se je odkotalkalo. Odrinimo.
Razumeš?
Udaril te bom sredi čela, mali pes.
Tudi veliki debeli rjavi pes bo dobil po prstih.
Mali pes? –V mestu je veliko malih psov.
Tudi ti si majhen pes. Obrnimo se.
Omenil je tudi debelega rjavega psa, kakršen je Maxov cimer.
Ni nujno.
Max, Max, Max, po tebi je.
To je težje ovreči.
Pusti ga …
Kaj? Poznaš malega psa?
Moj prijatelj je, nekateri bi celo rekli fant.
Nihče ne pravi tega.
Ne morem verjeti, da ga poznaš.
Kako smešno, svet je tako majhen.
Ujemite jih! –Bežite!
Ni dobro.
Se vidimo pozneje.
Bežite!
Butec Derick, so vsi zbežali?
Blizu je bilo.
Krščen orešček. –Enega smo ujeli.
Lepo je slišati.
Mali pes, tvojega prijatelja imamo.
V prednosti sem.
Tega niste videli.
Ja!
Morda je to zaradi klobas,
ampak nisi slab. –Enako, stari.
Ko sem te spoznal, nisem bil prepričan, ali mi boš všeč,
sedaj pa si mi všeč.
Tovarno sem pogosto spremljal zunaj zidov.
Če bi vedel, kakšni zakladi se skrivajo tukaj,
bi že zdavnaj podrl vrata.
O čem govoriš?
S prejšnjim lastnikom sva živela v bližini.
Duke, si imel lastnika?
Že davno tega. Nočem govoriti o tem.
Seveda hočeš. Daj, no.
Ne vem. Veš,
super je bil. –Res?
Ja, najboljši.
Kako sva se zabavala.
Lovila sva palico.
Hodila na sprehode.
Dremala.
Oba rada dremava.
Nekega dne sem se zapodil za metuljem ali avtom.
Ko sem ga ujel in pojedel … –Verjetno je bil metulj.
… sem spoznal, da je dom predaleč in ga ne morem najti.
Čez nekaj dni me je pograbila zavetiščna služba.
Odlično mi je šlo, pa sem zafrknil.
Duke, vrniti se morava k tvojemu domu. –Ne.
Tvoj lastnik si bo oddahnil. –Res?
Nikoli se ni vrnil pome.
Morda mu nisem bil všeč.
Seveda si mu bil, tvoj lastnik je.
Najverjetneje je na smrt v skrbeh.
Ne vem. –Jaz pa vem in našla ga bova.
Latniku se bo odpeljalo. Že meni se je ob misli na to.
Prav. Pojdiva.
Tukaj sta. Pridita, psička.
Kam gresta? Vrnita se, psa!
Zajec je imel nore oči. Ni mu pomoči.
Gidget, pomisli.
Morda je kakšen pes iz soseske podoben Maxu.
Druži se z njim. Čez čas ga boš zamenjala za Maxa.
Ne bomo se predali.
Smo predani, zvesti, najboljši ljubljenčki vseh časov.
Mi smo psi!
Mačka. –Sokol.
Čestitke, danes ste psi, če vam je všeč ali ne.
Krasno.
Najdimo Maxa pred zajcem.
Mi smo psi!
Ni mi všeč.
Tukaj sta bila.
Odlično, bližamo se. Naša zloba se bo zapisala v zgodovino.
V zgodovino.
V glavi mi je zasvetila žarnica. Zajček ima zamisel.
Kako sem videti? –Odlično.
Kako dišim? –Po pasje, Duke. Sprosti se.
Tukaj je.
Pojdi. Popraskaj po vratih.
Se spomniš tovarne klobas? Zabavno je bilo, kajne?
Zavlačuješ?
Ne, zakaj tako misliš?
Sprehodiva se in razloži, zakaj misliš, da zavlačujem.
Duke, ne bodi napet. Lastnik te bo vesel.
Prav.
Avto je nov.
Vama lahko pomagam?
Vse je v redu, hvala. –Ni v redu. Umazana sta.
Prositi vaju bom moral, da se odstranita z zelenice,
preden se česa nalezem.
To je moja zelenica. –Duke, mogoče je bolje, da greva.
Zakaj bi Fred posvojil mačko? Sovraži mačke.
To mi je všeč na njem.
Fred? Starec?
Umrl je.
Duke, mogoče sem naredil napako.
Pojdiva.
Lažeš. Mačke vedno lažejo.
Ne nasedi.
Kdo so to?
To je moj dom. Odidite.
Duke, oditi morava.
Duke, pojdiva. To ni več tvoj dom.
Zakaj si me pripeljal sem, Max?
Počakaj, sem jaz kriv? Skušal sem ti pomagati.
Skušal si se me znebiti.
Duke, tega ne potrebujem.
Se vidiva.
Umiri se.
Vrni se domov, Max!
Pomagaj mi! –Že prihajam.
Končno te imava, velikan.
Pridi. –To je konec poti.
Duke!
Mali pes.
Se šališ?
Si mislil, da je konec, mali pes?
Boks, boks, boks.
Karatejski udarec v vrat.
Bi se spravil z mene?
Tatu.
Ne, ne.
MP, težko mi gre z jezika,
ampak združiti morava sile.
Dobra ekipa sva, mali pes.
Jaz opravljam težaško delo, ampak ti pomagaš.
Prav, glej cesto. Voziš kot žival.
Kaj je bilo to? –Luknjasta cesta.
Namenoma se zaletavaš v ostale.
Predobro me poznaš, MP.
Skrbiš, da ostanem zbran.
Vidiš kombi? –Vidim ga.
Zaletela se bova vanj.
Umiri se, Snežna kepa, držim te.
Tam je! Ujel je Snežno kepo.
Fantje, narobe si razlagate. –Tišina.
Hotel si pojesti šefa.
S Snežno kepo sva na isti strani.
Povej jim, Snežna kepa.
Rakun laže. Ni predsednik.
Pridi.
Gidget?
Pojdi, Max. –Prav, iti moram. Hvala ti.
Ostani na tleh.
Duke, drži se.
Duke. –Max?
Najdi ključe. –Prav.
Pridi.
Imam jih!
Max!
Ne pozabite me!
Počutim se junaškega in lep kot strela.
Malce sem moker, a še vedno izgledam dobro.
Si cel?
Sem.
Hvala, da si me rešil, Max.
Max!
Potrebujeta prevoz?
Seveda ga potrebujemo. Stopi na plin, Tatu.
Taksi.
PREPOVEDANO PARKIRANJE
Gidget, počakaj.
Živjo, Max. –Živjo. –Bodi miren.
Hotel sem se …
Poslušaj.
Si že živela nasproti nekoga,
in ga nisi cenila, dokler …
Dokler ni prebutal tisoč živali na brooklynskem mostu.
Reči skušam, če hočeš …
Prav. –Super, zaljubljena sta.
Kako ogaben pogled za ostale. Umaknita se. –Adijo.
Se komu sanja, kje smo?
Adijo, Max. –Adijo, Gidget.
Adijo. –Se vidimo.
Smilijo se mi. Tečejo k svojim lastnikom.
Mi pa ne.
Čas je, da se vrnemo na poglavitno nalogo.
Padec človeške rase.
Po vas je, ljudje. Po vas je!
Mami, lahko dobim zajčka?
Pa prašička, krokodila in kuščarja.
Juhu, zajček!
Boks, boks, boks, brca, brca.
Rešilni prijem.
Kaj se dogaja? Kaj počne?
Rada te bom imela za vedno in vedno.
Zajček.
Izvoli.
Duke, to je najboljši čas dneva.
Je to ona? –Ne, to je …
Ja, to je ona.
Katie!
Tukaj sta. Max in Duke. Duke in Max.
Fanta.
Kako sta se imela? Super, kajne? Vedela …
Morda je bilo na poti nekaj ovir, a vedela sem, da se bo izšlo.
Kdo je lačen?
Dobrodošel doma, Duke.
Hvala, Max.
Režija
Scenarij
Dajmo, pohiti. –V redu, prihajam, prihajam.
Dobrodošla, moja psa! Vidva pa sta čudna.
Pohitita, vstopita!
Rekel si, da je ples v maskah. –Zakaj me sploh poslušaš?
Leonard, doma sem.
Si bil priden kuža, Leonard?
Prevod Naruto The Translator
Priredil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija