Signore Galileo on todistanut Kuun kiertävän Maata - -
- ja Maan kiertävän Aurinkoa.
Kun Kuu kiertää Maata, se osuu Auringon eteen.
Milady de Winter, voisitteko näytellä Kuuta?
Mutta minähän olen Venus, majesteetti.
Koettamme varten olette Kuu, ja kuningatar on Maa.
Kuvottavaa nähdä kuningatarta nöyryytettävän näin.
- En voi jäädä tänne. Palaan kasarmiin. - Kuningas huomaa poissaolosi.
Tuskinpa. Hän on keskittynyt vain yhteen asiaan.
Näettekö, kuinka Kuu peittää Auringon valon?
Hetken ajan vain pimeys hallitsee.
Mutta sitten, kun Kuu jatkaa kiertoaan -
- valo palaa hiljalleen Maahan.
Erinomainen selitys.
Suuri tähtitieteilijä Marmion ei kykenisi parempaan.
Hän on tehnyt Chatillonin linnoituksesta salaperäisen uuden maailman.
Sen saamme nähdä.
Niin, Marmion?
- Onko kaikki valmista vieraita varten? - Varmistin asian itse.
Hyvä.
- Kruuna vai klaava? - Kruuna.
Tästä se alkaa.
Tervetuloa, majesteetti. Suuri Marmion tekee viimeisiä valmistelujaan.
Olen hänen palvelijansa Robert.
Vanha linnake on täydellinen paikka auringonpimennyksen katseluun.
- Näettekö pyörivän peilin katolla? - Pysähtykää.
Kyllä. Se heijastaa kuvan auringosta lasisen linssin kautta - -
- katselupinnalle rakennuksen sisään. - Ja kristallinkirkkaasti, majesteetti.
Auringonpimennys näyttää siltä, kuin Jumala peittäisi Auringon kädellään.
- Minua hermostuttaa. - Ei ole syytä pelkoon.
Tiedän sen. Se on pelkkä tunne.
- Silmienne suojaksi, majesteetti. - Kiitos.
Nyt voin katsella teitä häikäistymättä, majesteetti.
Varmistakaa talo. Ei häiriöitä, ei vierailijoita.
Tervetuloa, majesteetti.
- Minä olen Marmion. - Seuratkaa minua, majesteetti.
Suuri tähtitieteilijä. Koko Pariisi puhuu auringonpimennyksestä.
Saanko esitellä: camera obscura.
Ihmeellinen laitteeni sallii majesteetin nähdä jokaisen yksityiskohdan.
Porthos.
- Minä hoidan alakerran. - Tutkin toisen puolen.
Esi-isämme pitivät auringonpimennyksiä enteenä maailmanlopusta.
Onneksi olemme nykyään modernimpia.
Ja silti meidän on sallittava Jumalalle paikka maailmankaikkeudessa.
Kun pimeys saapuu, tunnemmeko hänen kammottavan kätensä yllämme?
Vähentäkää teatraalisuutta, Marmion. Kuninkaalla ei ole aikaa hölynpölylle.
Tällaisella kohtalokkaalla hetkellä - -
- meidän on pohdittava omaa paikkaamme maailmankaikkeudessa.
Hallitsemmeko omaa kohtaloamme?
Vai olemmeko jonkin ymmärryksemme ylittävän voiman armoilla?
Jos haluaisin kuulla saarnan, olisin mennyt kirkkoon.
Katsokaa taivaan liikkeitä!
Pukeudutte siihen pian uudestaan.
Olin typerys. Olisi pitänyt ottaa paikka neuvostossa.
Nyt kuninkaalla on Rochefort, eikä hän tarvitse minua enää.
- Olette yhä muskettisoturi. - Ei.
Saatte pian uuden kapteenin.
Auringonpimennykselle.
Aramis! Porthos!
Yksikin askel vielä, ja kuningas kuolee.
Pakoreittiä ei ole.
Olisitte lähtenyt linnoitukseen kuninkaan kanssa.
- Paikkanne on hänen vierellään. - Minulla oli velvollisuuksia täällä.
- En tarvitse huolehtijaa. - Ei tulisi mieleenikään.
Tämä paikka on ollut kotini liian kauan.
On muutoksen aika.
Lopettakaa heti, niin kuningas voi armahtaa teidät.
Niinkö, majesteetti? Jos pahoittelen, saanko syntini anteeksi?
Kyllä, harkitsen sitä.
Tiedämme molemmat, että hirttäisitte minut lähimpään puuhun.
Arpa on heitetty. Paluuta ei ole.
Olkaa armollinen ja päästäkää naiset ja kruununprinssi.
Mitä sanoitte?
Olkaa armollinen ja antakaa lapsen ja naisten mennä.
Aramis!
Antakaa hänen olla!
Tapan sinut.
Minäkin olen menettänyt ystäviäni.
Minäkin tunnen suremisen tuskan.
Voimattomuuden, vääryyden kokemisen.
- Puhut liikaa. - Viekää hänet kellariin.
- Ette selviä tästä. - Kuninkaan poissaolo huomataan.
Meillä on vielä tunteja aikaa huvitella.
- Menetätte tästä hyvästä päänne. - Viekää hänet toisen kanssa.
Hän voi jäädä. Pelillä on oltava todistaja.
Yrititte suojella häntä. Miksi?
Koska välitän hänestä. Hän on ystäväni.
Sitokaa nämä ystävät keskenään. He voivat lohduttaa toisiaan.
Me pääsemme täältä. Onko selvä?
- Aikookohan hän tappaa kuninkaan? - Kuka tietää. Hän on suunnitellut tätä.
Kykenetkö liikkumaan?
Seis!
- Ei irtoa. - Eivätkö muskettisoturit osaa mitään?
Pitikin tulla kahlituksi kanssasi. - Jos ystäväsi olisi pysynyt vaiti - -
- emme olisi täällä ja hän eläisi yhä. - Aramis selviytyi kyllä.
- Pudotushan katkaisi hänen niskansa. - Ette tunne Aramista.
Ihailtavaa, joskin hullua optimismia.
Jos haluamme päästä täältä, meidän on tehtävä yhteistyötä. Sopiiko?
Sovittu.
- On tullut aika tehdä valintoja. - Millaisia valintoja?
Yksinkertaisia, joilla on yksinkertainen lopputulos.
Yhdennäköisyys on kohtuullinen.
- Valitkaa kruuna tai klaava. - Mitä varten?
Se on koko pelin hienous. Ette tiedä, mutta teidän on silti valittava.
- Kertokaa minulle syy. - Valitkaa oikein ja jäätte eloon.
- Valitkaa väärin ja kuolette. - Ette ole tosissanne.
Otetaanko selvää? Valitkaa.
Onko täällä ketään kuningastanne rohkeampaa?
Onko joku valmis riskeeraamaan kaiken vapaudestaan?
Minä teen sen.
Ymmärrättehän säännöt? Toista mahdollisuutta ei ole. Ei neuvottelua.
Todennäköisyyksien lait ratkaisevat lopputuloksen.
Ennemmin kuolen kuin kuuntelen loputonta hourailuanne.
- Hyvä on. Kruuna vai klaava? - Älkää pelatko hänen peliään, Milady.
- Huolenne liikuttaa minua. - Älkää riskeeratko henkeänne, Milady.
Kenties voin auttaa.
Kruuna. Valitsen kruunan.
Te voititte. Voitte mennä.
Kiellän tämän. Kuninkaan on vapauduttava ensin.
- Sääntöjä on toteltava. - Käsken teitä jäämään, Milady!
Tässä huoneessa minä olen kuningas, ja minä sanon, että hän saa mennä.
Jos mieheni näkevät armeijan saapuvan, kaikki tässä huoneessa kuolevat - -
- ennen kuin armeija ehtii alas ratsuiltaan.
Kruuna. Minäkin valitsen kruunan.
Ei. Ei.
Toinen yritys. Antakaa minun yrittää uudestaan.
Haluavatko muut yrittää?
Tarvitsen ratsun. Nopeasti.
Älä vain seiso siinä. Auta.
Jos yletymme tuollaiseen koukkuun, voimme vääntää lukot auki.
Ja jos meillä olisi siivet, voisimme lentää ulos ikkunasta.
Pidätte minua julmana, mutta elämä on julmaa.
Yksi elää, toinen kuolee. Siinä ei ole mitään logiikkaa.
Teemme valintoja, ja kohtalo puuttuu peliin.
Miten muka? Meillä kaikilla on sama kohtalo, sama onni.
Sille ei kukaan voi mitään.
Mutta joidenkin nopat on painotettu vaurauden ja etuoikeuden kautta - -
- ja jotkut teistä eivät tiedä, mitä vaikeat päätökset ovat.
Ette ole koskaan kohdanneet niitä mukavuuksienne keskellä.
Elämässä on kyse valinnoista. Sitä ei voi välttää.
Jotkin valinnat ovat ikäviä, mutta pakollisia. Niillä on aina seurauksensa.
Tismalleen. Ja kuninkaan valinnat ovat kaikkein vaikeimpia.
Hyvä, että olette pelin hengessä mukana. Viekää heidät.
Ei. Ei!
Ei, ei! Älkää!
Ei!
Ei poikaani. Rukoilen teitä, älkää satuttako häntä.
Se ei ole minun päätettävissäni. Valinta on teidän.
Viekää minutkin. Velvollisuuteni on olla kuningattaren rinnalla.
Viekää toiset.
Ei hätää.
- Mitä te heille teette? - Sen, mitä kohtalo päättää.
Jos päästätte meidät, teidät palkitaan. Älkää kärsikö Marmionin rikoksista.
Marmion on veljeni. Seuraisin häntä vaikka helvettiin.
- Helvettiin te tästä jouduttekin! - Olen käynyt siellä jo. En pelkää.
Mitä ikinä suunnittelettekin, älkää satuttako poikaani.
- Hän on viaton lapsi. - Tällä hetkellä. Entä kuninkaana?
Päästäkää meidät vapaaksi, niin saatte tällaisen.
- Pois tieltä. - Mitä te täällä teette?
Meidän on puhuttava heti. Hakekaa Athos.
- Veli, sananen. - Mitä teitte kuningattarelle ja pojalleni?
Emme mitään, vielä. Peli on vasta alkamassa.
Istu alas.
Olen pahoillani. Jos en olisi puhunut kuningattarelle, et olisi täällä.
Halusit vain parastani.
Olet rohkein nainen, jonka olen tuntenut.
Luulitko meidän pystyvän tähän ilman verenvuodatusta?
- En halunnut joukkoteurastusta. - Halusit antaa heille opetuksen.
Jos tapamme heidät, miten olemme heitä parempia?
Toivon, etten olisi mennyt naimisiin.
Toivon, että olisin vapaa.
Toivon monenlaista, mutta maailmaa ei voi muuttaa.
Pystymme mihin vain, jos uskallamme.
- Uskotko todella niin? - Aina.
Robert, rakastan sinua.
Tämän kuninkaan takia olemme perheemme viimeiset.
Luotatko minuun? Onko sinulla uskoa?
Muista ruttovuodet.
Luota minuun, veli.
Aika tehdä valinta, majesteetti.
Mikä valinta?
Lähetänkö tämän miehen ensimmäiseen vai toiseen huoneeseen?
Mitä huoneissa on?
Yhdessä niistä on kuningatar, hänen palvelijattarensa ja poikanne.
Toisessa kolme uskollista hovinne jäsentä.
- Minkä huoneen valitsette? - Mitä aiotte tehdä?
Majesteetti, minä hoidan tämän. Älkää vastatko!
Valitettavasti vain kuninkaan vastauksella on väliä.
Hän on läpimätä valehtelija. Miksi luottaisimme häneen?
Aramis on kuollut ja kuningas hengenvaarassa - -
- mutta puhutaan toki luonteenlaadustani. Meillä on koko päivä aikaa.
- Haen miehet koolle. - Jos hän näkee teidät, kuningas kuolee.
- Montako miestä hänellä on? - Ainakin kymmenen. Ehkä enemmän.
Meidän on yllätettävä heidät. Tiedän, miten sisään pääsee.
Hyvä on. Pidän miehet piilossa, kunnes kuningas on turvassa.
- Miksi tuijotat minua? - Olen yllättynyt.
Vaikutat kerrankin välittävän jostakusta toisesta.
Jos kuningas kuolee, menetän asemani. Se olisi katastrofi.
- Suo anteeksi naiiviuteni. - Etsi minulle jotain päällepantavaa.
Ota tuo.
- Ette voi olla tosissanne. - Ette voi olla noin kammottava hirviö.
En ollutkaan, ennen kuin maailma teki minusta sellaisen.
- Valitkaa. Mikä huone? - En tiedä, kuka on missäkin.
Se onkin kauneinta. Teette sokean valinnan toivoen parasta.
En tiedä, mitä olette tehnyt vaimolleni. Tai pojalleni.
Pienokaiselleni.
Kruununprinssi on vain muutaman kuukauden ikäinen.
Mitä pahaa hän on voinut tehdä? Tai kuningatar, tai kukaan meistä?
Minä en heitä satuta.
Kohtalo päättää. Kuningas on kohtalon välikappale.
Miten voin tehdä valinnan, kun panokset ovat niin korkeat?
Nyt alatte oppia peliä.
Valitkaa, tai lähetän mieheni molempiin huoneisiin.
Pari senttiä riittäisi.
Säästä voimiasi.
Selviytyminen vaatii kärsivällisyyttä. Sen opin espanjalaisten vankilassa.
Viisi vuotta vankina. Sen täytyi olla rankkaa. Miten selvisit?
- Haluatko todella tietää? - Muuten en kysyisi.
Oli eräs nainen. Ajatus hänestä piti minut hengissä.
En pitänyt sinua romanttisena miehenä.
- Koska et tiedä minusta mitään. - Totta.
Kaipaat naista.
Olitteko koskaan yhdessä?
Hän on naimisissa.
Mutta hänen tunteensa minua kohtaan eivät ole muuttuneet.
- Kuka hän on? - En aio kertoa.
- Jonakin päivänä hän on vielä minun. - Hänen aviomiehensä on tiellä.
- Se on pikkuasia. - Sinulla kuulostaa olevan suunnitelma.
- Tämä keskustelu saa riittää. - Sopii minulle.
- Oletko valmis? - Kyllä.
Ensimmäinen vai toinen huone? Numero yksi vai kaksi?
Yksi.
Antakoon Luoja minulle anteeksi.
- Mitä nyt, veli? - Lupasit antaa armoa.
Mitä armoa perheellemme annettiin? Oletko jo unohtanut?
Aioit aina päättää tämän näin.
Kenet te tapoitte?
Piru vieköön, älkää kiduttako häntä!
Kuningatar ja poikanne elävät.
Tapoitteko toiset?
- Se oli kuninkaan päätös. - Te heidät murhasitte.
- En nauti heidän kuolemastaan. - Mikä teki teistä tällaisen?
Minun oli kerran tehtävä valintoja. Mahdottomia valintoja.
Elämä yhdelle, kuolema toiselle.
Leikin Jumalaa rakkaitteni hengillä.
Nyt tekin tiedätte, miltä se tuntuu. Elämän ja kuoleman lahja.
Ensimmäistä kertaa elämässänne - -
- ymmärrätte, mitä valinnoistanne todella seuraa.
Mitä pidit auringonpimennyksestä? Melkoinen spektaakkeli.
- Majesteetti. - Luulimme teidän kuolleen.
- Oletteko kunnossa? - Voimme hyvin.
- Entä kuningas? - Eli kun viimeksi näimme.
- Jos en olisi löytänyt teitä ajoissa... - Olette jälleen kerran pelastajani.
Pidätte tätä yhä.
Aina.
Luojan kiitos, että elät.
Suokaa anteeksi, unohdin käytöstapani.
Ilonne on ymmärrettävää. Tunnen samoin.
Poikani voi hyvin, Aramis.
Etenkin suojeluksessanne.
Jonakin päivänä hänkin saa tuntea muskettisotureidensa urhoollisuuden.
- Teidät on saatava pois täältä. - Emme voi jättää kuningasta vaaraan.
Hänen suurin huolenaiheensa olisi kruununprinssi. Pysykää lähelläni.
Miten tämä päättyy, Marmion?
Tapatteko meidät kaikki? Mitä te sillä saavutatte?
Tasapainon. Luonnollisen harmonian.
Se on uhmahuuto vasten välinpitämätöntä universumia.
Jos minun on kuoltava, haluaisin tietää miksi.
Tarkoittaako nimi Gerberoy teille mitään?
Gerberoy? Ei. - Se on - -
- tai oli -
- kylä idässä jonkin matkan päässä.
Vaatimaton paikka, jonka aatelinen ohittaisi nopeasti.
Se oli yli sadan ihmisen koti.
Se oli meidän kotimme.
Eräänä päivänä rutto iski varoittamatta.
Terveenä heränneitä kuoli iltaan mennessä.
Miten voitte syyttää siitä minua? Kuningas ei voi rutolle mitään.
Rutto oli tyly, mutta se alkoi laantua.
Aloimme jo uskoa Luojan säästäneen meidät pahimmalta.
Sitten kuninkaalta kävi käsky.
Kylä piti saartaa, jotta rutto ei leviäisi.
Jokainen pakoa yrittävä ammuttiin.
Ruttokylät on eristettävä muiden pelastamiseksi.
Meille piti toimittaa ruokaa, mutta sitä ei koskaan saapunut.
Meitä ei tappanut rutto, vaan nälkä.
Te näännytitte meidät nälkään täyttä välinpitämättömyyttänne.
Minun oli katseltava perhettäni. Vaimoani, kahta poikaamme.
Minun oli valittava, ketkä saisivat löytämäni ruoantähteet.
Valittava, kuka jää eloon ja kuka kuolee.
Vaimoni ei syönyt suupalaakaan niin kauan kuin lapset näkivät nälkää.
Hän kuihtui pois silmieni edessä.
Lopulta minulla oli ruokaa vain yhdelle pojistani.
Minun oli valittava heidän väliltään.
Rakastin heitä molempia liikaa.
Joten heitin kolikkoa. Annoin kohtalon päättää.
Nuorin poikani pelastui, mutta viikkoa myöhemmin hän kuoli silti.
Nyt tekin tiedätte, miltä tuntuu - -
- tuomita yksi syytön pelastaakseen toisen.
- Minulla on viesti Marmionille. - Mestari ei ota vieraita vastaan.
Jos ette päästä minua sisään, hän suuttuu.
Älä koskaan odotuta hienoa naista.
Kokeile siltä puolelta.
- Oletko valmis? - Kyllä.
Laasti on vanhaa. Jos saisin kunnon otteen...
- Kokeile uudestaan. - Valmiina?
Antaa mennä. Älä pysähdy, kävi miten kävi.
- Oletko varma? - Tee se!
Saisinko lasin viiniä? Suutani kuivaa.
- Pystytkö kävelemään? - Olkapääni on sijoiltaan, eivät jalat.
- Tarvitsen apuasi. - En ole lääkäri.
Vedä olkapäätä niin kovaa kuin pystyt. Kuka vain osaa sen.
- Tämä sattuu. - Tee se.
Mielelläni.
Tuo oli joko haavoittunut härkä tai Porthos.
- Mistä meteli johtui? - Satutin olkapääni.
Siinäkö kaikki?
- Eikö teidät erotettu? - Olen yhä muskettisoturi.
Olkaa sitten hyödyksi ja antakaa minulle pistooli.
- Mitä hän täällä tekee? - Hän auttaa meitä.
Saat selittää myöhemmin.
- Kuulin sinun rikkoneen ikkunan. - Parempi se kuin niskani.
Athos.
- Majesteetti, onneksi olette turvassa. - Ilo nähdä teidät, kapteeni.
- Jumala varjeli teitä, majesteetti. - Jumala ja muskettisoturit.
- Mikä kuninkaan tilanne on? - Hän on yhä Marmionin luona.
- Toivottavasti hän on kunnossa. - Käytä ensi kerralla ovea.
Tämä kaikki on liikuttavaa, mutta voisimmeko jatkaa?
Vie kuningatar turvaan.
Ja palaa heti takaisin.
Kuninkaan perään on lähetetty jo sotilaita. Meidän on paettava.
Hetki vielä.
Jos lähdemme nyt, ehdimme yhä pakoon.
Ensin kuninkaan on kärsittävä laillamme.
Kidutit häntä perheensä menettämisellä ja sait hänet ymmärtämään tekonsa.
Mitä muuta voit enää opettaa?
Hän voi oppia, miltä sisältä kuoleminen tuntuu.
Et koskaan aikonutkaan paeta, vai mitä?
Haluat meidän kuolevan täällä.
Voit yhä kääntyä jyrkänteeltä. Ei ole liian myöhäistä, Jacques.
Jacques kuoli Gerberoyssa.
Minä olen Marmion.
Avatkaa naisen siteet.
Ette voi. Rukoilen teitä, älkää satuttako häntä.
Aika tehdä toinen valinta, majesteetti.
Arvatkaa oikein, ja nainen jää henkiin. Muuten hän kuolee.
Miksi? Mitä hän on teille tehnyt?
Ei mitään. Hän on syytön kuten lapsenikin.
Miksi hänen pitäisi säästyä ja heidän ei? No, oletteko valmis?
Voitte toki kieltäytyä, mutta sitten hän ainakin kuolee.
Älkää, majesteetti. Älkää valitko.
- Älkää. - Klaava.
- Odottakaa. Pyydän, odottakaa! - Katsokaa minua edes silmiin.
Miettikää vaimoanne ja lapsianne. Mitä he teistä nyt ajattelisivat?
Ajatelkaa heitä ja ampukaa sitten jos haluatte.
- Älä puhu heistä minulle. - He häpeäisivät.
Hän on oikeassa, Jacques.
Valinta ei ole minun. Pelin sääntöjä on noudatettava.
Valitkaa sitten minut. Minun henkeni hänen sijastaan.
Haluatteko tappaa? Tappakaa minut.
En voi vain katsella sinun kuolevan. En kykene siihen.
Kokeillaan päättäväisyyttänne. Avatkaa hänen siteensä.
Olette vapaa. Saatte mennä.
Voitte elää loppuelämänne huolettomasti, ja nainen kuolee.
- Pyydän, mene. - Ei tule kuuloonkaan.
- Uhrauksellenne ei ole tarvetta. - Tarjoukseni pitää.
- Miksi kuolisitte hänen puolestaan? - Koska rakastan häntä.
- Luvatkaa, että annatte hänen mennä. - Yksi henki toisesta. Miksipä ei?
Nainen jää eloon, te kuolette.
Pyydän, veli. Älä tee tätä.
Peli on pelattava loppuun.
- Miksi? - Tämä oli minun valintani, veli.
Heitä on kaksi.
Ottakaa tämä käytävä, me otamme alemman. Hyökätkää merkistäni.
Mennään.
Jää tänne. Pysyt turvassa.
Kuulostat melkein siltä kuin välittäisit. Tulen mukaan.
- Marmion, odottakaa. Kuunnelkaa minua. - Kuoletko kuninkaankin puolesta?
Kyse on teistä. Pelatkaa omaa peliänne.
Kuningas kuolee tai päästätte meidät. Kolikko päättäköön.
- Oletteko menettänyt järkenne? - Ainakin näin saatte mahdollisuuden.
- Olet oikeassa. Kohtalo päättäköön. - En pidä tästä pelistä.
Valitkaa oikein, ja jäätte henkiin.
Jos valitsette väärin, joudutte teloittamaan kuninkaan itse.
Kiellän tämän!
Valitkaa te.
Jos kolikko on kruuna, kuningas kuolee.
Jos klaava, jäätte henkiin.
Eipä kestä.
Missä Marmion on?
Haluan hänen päänsä! Hänen on kuoltava!
Pysykää siinä. Olette turvassa.
Kruununprinssi? Kuningatar?
Voivat hyvin, majesteetti. Näette pian jälleen.
Menkää. Ota tämä. Teidän on mentävä.
Marmion!
Etkö aio anella henkesi edestä?
Miksi? Aiotko antaa armoa?
En.
Et voi tappaa miestä, joka on jo kuollut.
En ole koskaan pitänyt arvoituksista.
- Petturi Marmion on kuollut. - Rochefort, olette sankari.
Nopea toimintanne pelasti minut.
Te taas kannustitte sitä hullua pelaamaan hengelläni.
Minun oli voitettava aikaa. - Olitte sankarillinen - -
- mutta pelasitte vaarallista peliä. - Onneksi voitte hyvin, majesteetti.
Hylkäsitte kuninkaanne ja olette miehen pukeissa.
Vaaransin henkeni hakeakseni apua.
Jättäkää Louvren huoneenne välittömästi.
Rochefort, tulkaa. Meidän on keskusteltava turvatoimistani.
Tämäkö on palkinto hyvästä teosta? Tyhjän päälle jääminen?
Ei täysin. Sinulla on kunnioitukseni.
Kerran sillä olisi voinut olla minulle väliä.
Luojan kiitos.
Olette kärsinyt palveluksessani liikaa, Constance. Olen pahoillani.
Olen vain iloinen, että te ja kruununprinssi olette turvassa.
Miksi kaikki vihaavat minua?
Kansa rakastaa teitä, majesteetti. Mutta maailmassa on aina hulluja.
Näinä päivinä heitä tuntuu piileksivän joka nurkassa.
Rochefort pitää minut turvassa.
- Rakastan sinua. - Tiedän.
Ajatelkoot ihmiset mitä tahtovat. Sanokoot mitä hyvänsä.
Tämä on minun elämäni ja haluan elää sen kanssasi.
Onko minulla siihen sanomista?
Eikö tuo neito ole naimisissa?
Kyllä, majesteetti. Uskoisin niin.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Suomennos: Mikko Kinnunen BTI Studios