Sara. Sara.
6 måneder tidligere
- Få dem i seng før åtte, Janey! - Vi reduserte dommen med ett år.
- Hva sa du? - Sett på en ny film!
- Ikke la deg overtale til... - Sara!
Få avtalen før 08.00 i morgen, ellers sørger jeg for at juryen gir ham inn.
Beklager.
- Hva er dette? - Jeg kjøpte et slips til deg.
I favorittbutikken din.
Flott, men jeg vet ikke om det passer i kveld.
Det kommer så mange. Guvernørens høyre hånd, kongresskvinnen...
- Går det bra? - Jeg er bare nervøs.
Jeg så Kendra i dag. Tenk at de skal skilles.
- Det var dømt til å feile. - De virket da forelsket.
Gjorde de? Jeg mener, Jeff er en tosk.
Og Kendra er heller ingen dans på roser.
- Hvordan kan det sprenge etter ti år? - Noen tente en fyrstikk.
- Du fikk meg til å se stridbar ut. - Det var din idé, Mr. Karsten.
- Ja. Vel, takk uansett. - Bare hyggelig.
Hils på min sønn, Thatcher Alexander Karsten II.
- Kall meg TJ. - Hyggelig å møte deg, TJ.
Du må få noe å drikke, TJ.
- Jøss, Thatcher Karsten kom. - Hvorfor skulle han ikke det?
Travel mann. Mellom fusjoner, anklager og truende søksmål.
En blir ikke rik i Chicagos eiendomsbransje uten spisse albuer.
- Oldermannen er her. Jeg må gå. - Nei, bli her.
- Jeg har ikke mer småprat i meg. - Du klarer deg supert.
- Det er vel kaldt uten jakke. - Jeg trengte litt frisk luft.
- Er du fra galleriet? - Ja.
- Hvorfor er du på åpningen? - Sjefen min ba meg komme.
- Han tvang deg. - Det er ikke helt min greie. Jeg...
- Nei, det er ikke nødvendig. - Du skjelver, jo.
Takk.
- Hva er ikke din greie? -Å, kunst.
Jeg liker bedre virkelige ting. Ting man kan se, holde og berøre.
Det er det som betyr noe for meg. Ikke hvordan folk drømmer det.
- Du foretrekker realisme? - Og Will Ferrell-filmer.
Det er noen fotografier der også.
Det er ganske ekte. Jeg har hørt at de ikke er så verst.
-Å, nei. Du er vel ikke kunstneren? - Jeg er en av dem.
Skal jeg spise skoen min nå?
- Scotch og soda. - Kommer straks.
Takk.
Innramming, vinkling, eksponering...
En prøver å overføre et bilde man ser i tankene,-
- eller måten man drømmer det på.
Du drømmer det, mener du. Du er kunstneren.
Ok, måten jeg drømmer det på.
Fin utsikt. Man ser nesten sjøen herfra.
- Jeg savner vannet. - Jeg elsker vannet.
-"Rosenstein" sier vi når det skjer. - Jeg trodde man sa jinx.
- Uansett, hva sa du? - Jeg drømte om å bli dykker.
Jeg ville lete etter gull på bunnen av Lake Michigan.
- Sprøtt. - Så du fant aldri skatten din?
Jeg leter fremdeles.
Livet her er altfor masete.
Man glemmer hvor nærme vannet og grøntområdene man er.
- Man mister det av syne. - Du gjør det, mener du.
- Takk for lånet. Jeg må inn igjen. - Lykke til med utstillingen.
Lykke til med dykkingen etter vrak.
- Det er fantastisk. - Min vakre kunstner.
Ja, nesten en million dollar. Firmaet Multinational Builders Corp.
Ja, gi dem til rettsteknikerne.
Hei! Verden er ikke stor.
- Hva gjør du her? - Jeg skal ramme inn et bilde.
- Det var jo ikke din greie. - Jeg har ombestemt meg...
...på grunn av ditt, faktisk.
- Har du kjøpt det? - Stjal det. Snek meg inn på natta.
- Det var ikke engang stilt ut. - De fant det på bakrommet.
Jeg kjenner en dyktig innrammer.
Jeg kan fortelle ham hvordan du vil ha det,-
- og det beste er at det ikke vil koste deg noe.
- Et tilbud jeg ikke kan motstå. - Bra. Jeg sier ifra når det er klart.
Du er vakker. Jeg mener, bildene er vakre.
- Her. Du trenger kanskje dette. - Ja visst.
- Jack McAllister. - Og du er Sara Hanley? Ja.
- Hyggelig å møte deg. - Ja.
Ok, ha det.
Oversvømmelse på restaurantkjøkkenet igjen.
Det koster 4.000 å fikse, men jeg føler at jeg bør pusse det opp.
Men det vil koste 10.000, og jeg må stenge i tre uker.
Jeg kan spørre faren din om hjelp.
Han lånte meg penger for å redde firmaet han ikke hadde tro på,-
- og så kontrollerer han meg, som han gjør med alle andre.
Beklager. Jeg mente ikke...
- Jeg vil at kafeen skal være min. - Det går ikke når du er en Karsten.
Hvis du ikke tror at forretnings- driften hans bidro til at mamma...
Karen døde av slag for ti år siden. Gi ham en pause.
- Hvorfor forsvarer du ham? - Jeg jobber for ham!
Jeg verdsetter alt han har gjort for oss. Det gjør ikke du.
Ha det. Jeg skal på bandøving.
- Jeg trenger penger til lagbildet. - Hva med frokosten?
Jeg tar en shake.
- Ha en fin dag, min kjære pappa. - Pappajente. Så teit.
Ha det.
- Mamma? Jeg må gå. - Ok.
Kos dere på akvariet. Takk for at du kunne passe ham i dag.
- Ha det. - Ha det, mamma.
- Likte du virkelig Karsten? - Han virket ikke å være så ille.
Sånn er det med de styrtrike.
Forresten, hvem var mannen på balkongen? Han virket kjent.
Byggingen er i rute, og skal stå ferdig i 2014.
Vi ligger litt over budsjettet på materialkostnadene.
Men ikke for bekymringsfullt, Jack?
- Godt at alt virker å være på stell. - Du gjør alltid en god jobb, Lou.
Får han Bears-billetter? Onkel Lou tar meg alltid med på kamp.
Det er en annen ting, Lou. Et lite avvik.
Det var gode nyheter. Vi ses snart.
Husker du vi flyttet inn? Da hadde vi slike morgener hele tiden.
Flere uspesifiserte utbetalinger til Multinational Builders Corporation.
- Hva vet vi om det? - Det kjenner jeg ikke til.
Kanskje partneren din kan oppklare det. Var det Perkins?
- Hvor mye er det snakk om? - Vi henger oss ikke opp i tall, Lou.
Bare finn ut hvem denne ukjente mottakeren er.
Hva handler dette om, Thatch? Jeg mener... Kom an.
- Jack, antyder du at... - Nei, vi bare skjøtter forretningene.
Jeg skal snakke med Perkins.
Han lyver. Jeg ser det på ham.
- Rolig nå. Onkel Lou er familie. - Nettopp. Hva er mer hellig enn det?
- Jeg har savnet dette. - Jeg også.
Som ung jobbet jeg for en fyr på sørsiden.
Frankie Malinsky. Han hadde en leveregel.
Du sa ikke hvem mannen på balkongen var.
Jeg oppfattet ikke navnet hans.
"Etter det første sviket...
...kommer det ikke flere."
Food Review lager en reportasje. Vi trenger noen gode fiskebilder.
Sara? Oppdraget er ditt. Laks, tunfisk, blekksprut. Kjør på.
Du nevnte at bladet skulle lage litt skarpere reportasjer.
Jeg vil gjøre noe med litt tyngde.
- Hvilke temaer tenker du på? - Jeg har et par ting på gang.
Hva med en besettelse, en fiksering på noe?
Jeg kjenner begrepet. Du husker den franske utgiveren jeg la min elsk på.
Ja, Jean Claude.
Hva med en bildeserie av folk som har mistet kontroll over livene sine?
Prøv. Men sørg for at det ikke ser ut som en parfymereklame.
Å, Jean Claude...
- Jeg føler at Lou svindler meg, Jack. - Ikke la det besette deg.
Jeg er ikke besatt, men på vakt. Noe jeg betaler deg for å være.
Greit, men la oss ikke trekke forhastede konklusjoner.
Han har rett. Vi må opptre klokt.
Husker du hvorfor vi har gitt Lou så mange sjanser til å få det til?
Fordi han er Karens bror. Å gjøre dette nå, å svikte meg...
- Det vet ikke. - Kanskje onkel Lou kan forklare.
- Jack McAllister. - Hei. Det er Sara Hanley.
Hei, Sara. Hvordan står det til?
Bra. Bildet ditt er ferdig.
Jeg jobber i Pierpont-bygningen, hvis du vil hente det.
Ja, er du der? Jeg kan spandere lunsj som takk.
Jeg må rekke et tog. Jeg har et oppdrag utenbys.
Kontoret mitt er ved Union Station.
Vel, jeg har litt hastverk, så...
Vi kan ta et kjapt møte. Som en narkohandel.
- Håper ikke det var for vanskelig. - Nei, det går bra.
- Jeg bare misliker folkemengder. - Agorafobi? Frykt for forbindelser.
Jøss, en gratis undersøkelse.
- Vær så god. - Takk.
Som takk skal du få donuts fra Lou Mitchell's.
- Hvor skal du? - Dune Acres, for å ta bilder av fisk.
- Det var ikke særlig realt. - Det er sushi. Jeg er kunstneren.
Gleder meg til å se sushikunsten din.
- Det virker som du spiller et spill. - Det er bare så morsom jeg er.
Eller kanskje du bare skjuler deg bak en smart, sjarmerende kommentar.
Siste opprop for passasjerer til Dune Acres. Gå til spor 2.
Det er toget mitt. Håper du liker bildet.
Reisende til Penn Station, vennligst gå til spor 8.
- Bordet er litt skjevt. - Ser greit ut for meg.
Hva gjelder det? Har du problemer med en av kjærestene dine igjen?
Det var Brandy, men den fyren plager henne ikke mer. Du ordnet opp.
- Det er pappa. Han er ikke riktig. - Du mener det med onkel Lou?
Han var også sånn etter ulykken.
Han var trist og sint på samme tid. Som om det brant inni ham.
Det var annerledes. Han var bekymret for deg.
Det var vel du også? Du var bekymret?
Vi fryktet alle at du ikke skulle bli bedre.
Men det ble jeg. Jeg ble bedre.
Du reddet meg. Du dro meg opp av vannet.
Vi hadde det mye moro på den tiden. Vi gjorde det som falt oss inn.
- Da var vi virkelig frie, ikke sant? - Ja.
- Alle vokser opp, kompis. - Ja.
Du mistet skjerfet ditt. Det blir kaldt.
- Dro du helt hit på grunn av det? - Ikke bare det.
Du økte appetitten min på frisk sjøluft fra fordums tid.
- Dykking etter skatter? - Det er gull der ute. Jeg er sikker.
Du er velkommen til å bli med.
Ikke føl noe press. Jeg kan gjøre det alene.
Fem sprett. Det slår du neppe.
Jeg vil ikke prøve engang. Jøsses.
Familien min pleide å dra ut i fiskebåt hver lørdag.
- Var du ung da de døde? - Ja.
Men jeg var heldig. Pappas sjef og hans kone oppdro meg.
De sende meg på college og jusstudier.
Hvordan møtte du kona di?
Elaine er datteren deres. Hun er litt eldre, så hun dro tidlig på college.
Da hun kom tilbake, var jeg 19 og jobbet for familiebedriften.
Noe bare skjedde.
- Kom igjen. Prøv. - Ok.
-Åtte, ni... - To, din juksemaker.
Du vet hva det betyr? Jeg spanderer middag.
Pappa?
- Skal du på klubben? - Brandy er der i kveld.
- Skal du på det med onkel Lou? - "Hvorfor?"
- Jeg kan holde meg hjemme i kveld. - Nei da. Gå ut og mor deg.
Jeg har fått "Raccoon City" til Xbox.
Jeg er ikke et barn, TJ. Bare gå.
Kom hit.
Du er en fin gutt, TJ. Og en god sønn. Moren din ville vært stolt.
- Jeg kan finne ut alt om onkel Lou. - Du kan ikke hjelpe.
- Men du sa... - Glem det jeg sa. TJ, slutt!
Vær så snill, bare...slutt.
Kjenn dine begrensninger.
Jeg prøvde å gjøre alt rett. Jeg verken drakk, røykte eller datet.
Jeg begynte på college, møtte Drew. Alle elsket ham.
Det var perfekt. Pappa fikk endelig danse i et bryllup.
- Høres ganske spesielt ut. - Ja, det var det.
- Vi bør... - Vi bør be om regningen.
- Hva var det igjen? Rosenstein? - Ja, rosenstein.
På balkongen forleden, og i fotobutikken...
Det var bare skjebnens tilskikkelse? Det betød ingenting.
Jeg sier det til meg selv. Men det du sa på stasjonen om forbindelser...
...føles riktig. Jeg...
Det har alltid vært vanskelig for meg.
Du får meg til å ville skape en forbindelse.
Når jeg ser deg, føler jeg en gnist som...
Som du aldri har følt før?
Jeg har lyst. Har du?
Ja.
- Onkel Lou. Tante Connie. - Herregud.
- Hva gjør han her? - Jeg trodde Thatcher skulle komme.
Jeg ville snakke med deg. Jeg bare...
- Pappa er ikke seg selv. Fiks det. - Det ordner seg. Ikke vær bekymret.
- Jeg er veldig bekymret! - Gå inn. Jeg kommer straks.
- Ha det, tante Connie. - Vi går bort hit.
- Ikke svar. - Beklager, jeg...
Hei.
- Passer det dårlig? - Nei da.
Vi finner ikke den magiske godnattboken.
Det er den om sjiraffen, og den står i hylla.
Hvis ikke ligger den bak stolen. Den faller alltid ned bak stolen.
- Der! Jeg fant den. - Fint.
Mamma? Vent. Kan jeg få snakke med mamma?
- Ja, vennen. - God natt, mamma. Glad i deg.
- Glad i deg også, vennen. - Ha det.
Når sjiraffen hører sin egen sang...
...i trærne og himmelen, klarer han endelig å danse.
Så det var ikke de lange beina som var problemet?
- Har du noen gang... - Jeg har ikke engang tenkt tanken.
Hold dere unna!
Jeg sa at du ikke skulle møte ham! Hvorfor dro du ikke på klubben?!
- Hvordan kunne du være så dum? - Ro deg ned.
- Hva skjedde? - Kom igjen, si det til ham!
Jeg dro for å møte onkel Lou, for jeg ville...
- Ut med språket! Hva ville du? - Hjelpe til å ordne opp!
- Det går bra, TJ. - Nei, Jack. Lou er død.
Jeg spurte om han svindlet oss. Han ble sint og dyttet meg.
Vi kranglet. Han falt i vannet. Jeg klatret ned og dro ham opp.
Så skrek han til meg. Han kalte meg dum og tilbakestående.
Politiet fisket opp Lou. Han hadde to kuler i seg.
- Hvor er pistolen, TJ? - Jeg gjorde ikke noe galt!
Gå og stell deg. Kom igjen. Gå til sengs.
Jeg ville bare hjelpe. Som du, Jack. Som en sønn skal gjøre.
Ikke si noe til noen.
Forstår du det?
Ingen må vite at TJ er innblandet. Ikke engang Elaine.
Vi må få dette til å fordufte.
Hvis han må i fengsel...
...kommer han aldri til å overleve.
Ordne en avtale i Hutcherson-saken. Jeg har en høring, så hvis du...
- Hei! - Hei. Jeg visste ikke at du var her.
- Hyggelig å se deg, Sara - Hei, Larry.
Er du her for pensjonistfesten? Jeg må visst skaffe meg en hobby.
- Skal vi ta en kaffe? - Jeg kan ikke.
Skal ha lunsj med oldermannen og snakke om min politiske framtid.
Bare fem minutter. Jeg har dårlig samvittighet for at jeg kom så sent.
Jeg skulle ønske jeg kunne, men alle venter, og...
Jeg er hjemme til Ollies leggetid. Ok? Snakkes da?
Constance, jeg er lei for det. Det er vi alle.
- Kan jeg komme inn? - Søsteren min er her.
- Det har ikke gått opp for meg. - Selvsagt.
Thatcher tar seg av utgiftene til begravelsen og det du trenger.
Sendte han deg hit for å fortelle det?
TJ sa at han traff deg i går kveld.
Jeg har alltid vært så glad i den gutten. Det var vi begge.
- Jeg kan ikke tro at han... - Han gjorde det ikke. Vær tålmodig.
Politiet finner nok våpenet og den mistenkte.
I mellomtiden bør vi unngå å nevne TJ. Det vil gjøre ting mer innviklet.
Lou og jeg...
...ville aldri gjort noe mot denne familien.
- Om ikke de gjorde noe mot oss først. - Det var ikke det som skjedde.
Det var en forretningssituasjon. Vi hadde fikset det.
Ikke straff TJ bare fordi du er sint på Thatcher.
Takk for kondolansene.
Hei! Jeg hørte ikke at du kom.
- Hva gjør det her? - Assistenten din fikk det levert hit.
- Jeg tenkte å ha det på kontoret. - Det ser bra ut her.
Jeg kjøpte det til kontoret. Hvorfor hengte du det opp uten å spørre?
Unnskyld.
- Noe nytt om Lou? - De har ikke funnet noe ennå.
Verken drapsvåpen eller mistenkte.
Vi er alltid på farten. Ikke sant? Begge to.
Jeg savner deg.
- Skal du legge deg? - Snart.
Er du våken, kjære?
- Hallo? - Det er Jack.
Går det bra med deg?
Livet mitt er så lite iblant at alt i det...
Med deg... Med deg begynte jeg å føle noe...
Jeg er usikker på ordet... Betydningsfullt.
Ting ble betydningsfullt, på en måte jeg aldri har opplevd.
Jeg forestilte meg livet mitt, ikke som det er, men...
- Måten du drømmer det på. - Dette kan ikke skje.
Nei, det kan ikke det.
Det føltes ikke riktig å ende det på stasjonen, så jeg dro hit.
Det er jeg glad for. Jeg har lurt på om du følte som meg,-
- eller noe lignende, for da...
...ville jeg kanskje ikke følt meg så ute av kontroll og sprø.
Det var herlig å bli kjent med deg og være sammen med deg.
Jeg glemmer det aldri.
Ok, jeg bør gå.
Ta vare på deg selv.
Hei, det er Sara. Legg igjen en beskjed.
Hei, kjære. Er du der? Nei?
Jeg vil be deg med ut på middag. Jeg har hatt en god dag. Snakkes.
Jeg trenger deg her nå, Jack. Politiet kom nettopp.
TJ er på klubben, men jeg klarer ikke å oppholde dem lenge.
- Mr. Karsten? - Hvordan går det?
Jeg er etterforsker Birnbaum, dette er min partner Casillas.
- Kan jeg by på en scotch? - Vet du hvorfor vi er her, sir?
Det gjelder nok Lou Mrozek. Det var et sjokk for hele familien.
Din sønn TJ blir sett på som mistenkt.
Som mistenkt? Det er absurd! TJ elsket onkelen sin.
- Vi må prate med ham. Er han her? - Ikke nå. Jeg vet ikke hvor han er.
Jeg kan få tak i ham, hvis det er nødvendig.
Det er nødvendig.
Jeg burde ikke dratt dit! Hvorfor gjorde jeg det?
- Ro deg ned. - Det var ikke meningen.
- Hva skjedde? - Det kan jeg ikke si.
Det er meg, vennen. Det er Brandy.
Du kan fortelle meg alt.
- Du er sen, mamma. - Hei, vennen min.
- Hvor er Janey? - Hun dro. Pappa er her.
Han er glad. Han hadde med seg vin.
- Hei. - Hei.
- Hvor var du? - I studioet.
- Ingen svarte der. - Jeg må ha glemt å legge på røret.
Ja, jeg byttet det i noe bedre. Fint, ikke sant?
- Er det noe som foregår? - Ja.
Jeg skulle ta deg med ut på middag, men det ble sent.
- Vi får feire med familien. - Feire hva?
Saken som vil gi meg førstesideoppslag over hele Illinois.
Fikser jeg den, blir jeg statsadvokat når Abrams går av. Da er vi i gang!
Borgermester, senator... Obama og Emanuel klarte det. Det kan vi også.
- Hva slags sak er det? - Drap.
Den involverer favorittbildeemnet ditt.
Svogeren hans ble funnet i elva i går, med to kuler i seg.
Karstens sønn er hovedmistenkt.
Jaså? Jeg møtte ham på galleriet.
Karsten-familien har forbindelser til korrupsjon,-
- bestikkelser og organisert kriminalitet. Mye mer enn jeg ante.
- Hvem er det? - Jack McAllister.
Karstens advokat. Han er forsvarsadvokat i saken min.
Jeg skal knuse ham.
- Jeg går og lager middag. - Supert.
Espen Remseth Hovelsen www.sdimedia.com