- Hvem var han på balkongen? - Jeg fikk ikke navnet.
- Onkel Lou er familie. - Han lyver.
Pappa er lei seg. Du må ordne opp, onkel Lou. Jeg er bekymret!
Politiet plukket opp Lou fra elva. Han hadde to kuler i seg.
- Hvor er pistolen, TJ? - Jeg har ikke gjort noe!
Dette kan ikke skje.
Jeg blir førstesideoppslag i alle aviser.
- Hvem er det? - Forsvarsadvokaten deres.
Hei.
Om jeg ikke hadde hatt den stevningen i morgen...
Kan du gi meg sjampoen?
Takk.
Volumiser alt hjertet begjærer.
Tenker på deg hele tiden
Vær så god. Fatter ikke at du orker å trene så sent på kvelden.
- For mye koffein, antar jeg. - Jeg ba Val slutte å ringe etter ti.
Hallo? Et øyeblikk.
Til deg. En dame. Hun sa ikke navnet sitt.
- Hallo? - Det er Brandy fra klubben.
Beklager at jeg ringer, men TJ er her. Han sier så mye rart.
Ok, jeg kommer straks. Det er jobbrelatert.
- Velkommen til Pinter's. - Jeg ser etter Brandy.
- Jeg kan hjelpe deg. - Nei takk. Kjapt besøk.
- Mr. Karsten. - Brandy? Hvor er han?
Mine herrer, vi trenger dette rommet.
- Hvorfor ringte du til dem? - Han får ikke lov til å drikke.
- Jeg trodde alle her visste det. - Han bruker medisiner.
- Jeg er ikke syk, jeg er frisk. - Du er ikke frisk.
Politiet vil avhøre deg. Det er du åpenbart ikke i stand til.
- Er jeg i trøbbel? - Vi ordner det.
Men du må sove ut rusen.
Vi må klargjøre deg for spørsmålene.
- Vi finner et hotell. - Nei, det vil jeg ikke.
- TJ! - Han kan være hos meg.
- Det er neppe særlig lurt. - Du kan stole på meg, Mr. Karsten.
Kanskje det er tryggest.
Ok.
Mellom oss, ok?
Kom, så går vi, TJ.
- Vi trenger en strafferettsadvokat. - La oss ligge lavt inntil videre.
Vi vil ikke at folk skal snoke i Karsten Allied.
Pengene som mangler kan virke som et motiv.
De vil tro at TJ drepte Lou.
Det skjer ikke. Jeg skal snakke med en fyr og finne ut hva politiet vet.
Tenker på deg hele tiden
Dette krever at du er fokusert, Jack.
Forlik i korrupsjonssaken mot Karsten Allied
McAllister vant for Karsten Allied
Mr. & Mrs. Jack McAllister
Takk for at du la henne, Marie. God natt.
Det er veldig rent hos deg.
Jeg har en gave til deg som jeg vant på et skytespill.
Hva foregår, TJ?
- Du kan fortelle alt til meg. - En kanin som minner meg om deg.
Sikkert fordi jeg alltid tenker på deg.
Jeg ser det for meg. Å bo her med dere. En lykkelig, liten familie.
- Du har en familie. - Ikke som dette.
- Jack. - Orestes.
- Beklager at jeg vekket deg. - Du har vært opptatt?
Har du noe til meg?
Flere forvirrede meldinger fra TJ på den dødes telefon.
En bilvakt er et mulig øyevitne.
Noen kan ha sett bilen hans, men ikke noe drapsvåpen eller DNA.
- Hva med Connie, Lous enke? - Hun ga dem ingenting.
De har ikke nok, men aktoren er dyktig, og han misliker Karsten.
- Han heter Drew Stafford. - Kjenner ham ikke.
Smart, ung, kjekk. En sånn type det er lett å hate.
Han har lyst til å bli kjent.
- Takk. Du hører fra meg. - Det trengs ikke. Jeg får lønn.
Litt ekstra. Politipensjonen er snau.
Hvor har du vært? Vent. En Karsten-krise jeg ikke vil høre om?
Hvis du ombestemmer deg, så gi beskjed.
Den dagen du slutter å jobbe for pappa,-
- skal jeg møte deg i døra med en martini.
- Hvor er telefonen min? - Jeg vet ikke!
- Hei, rolig! - Han stjal telefonen min...
...for å se på bilder av Jess mens han...
Han husker ikke hvor han har lagt den.
Ingen krise, Val. Ring til den.
Vic, Jess liker neppe gutter som stjeler telefoner.
- Hvorfor er dere ikke på skolen? - Vi hjelper mamma med restauranten.
Da jeg ba om hjelp, så mente jeg det.
Gå opp og kle på dere.
- Når skjedde dette? - At vi ble tenåringsforeldre? Si det.
- De er som ville gorillaer. - Med mobiltelefoner.
- Er vi klare for dette? - Jeg tror det.
Elaine, ungene er oppe.
Ja, men...
...ungene er 16.
De bruker enten telefon eller pc.
Dessuten krangler de nå. De bryr seg ikke om kjedelige...
...gamle oss.
Husker du den sangen? Det var den sommeren vi giftet oss...
...på hytta.
- Hei, jeg... - La oss være 16 et øyeblikk.
La oss ikke ta hensyn til...
...noe annet enn her og nå.
- Velkommen til første skoledag! - God morgen, Sara!
- Har du noe til kakesalget? - Moren min baker ikke.
Kakeblandinger går bra. Du må ikke kverne eget korn.
Jeg prøvde det en gang. Pannekakene ble kjempegode.
Ok, tid for skole, vennen.
- Elsker deg helt til Mars. - Jupiter.
- Jeg drar ikke før... - Jeg vet det.
Kate? Styrer du veldedighetsauksjonen?
Bethany Weber ledet den, men hun er midt i en skilsmisse.
Jøss... Jeg vil gjerne hjelpe. Jeg vil involvere meg mer på skolen.
Jeg kunne donert en familieportrett-time eller noe sånt.
- Takk! - Folk vil elske det.
Mamma!
Jeg skal prøve å bake litt etterpå. Det er vel ikke så vanskelig.
Det er fint med entusiasme, men innse fakta.
- Ingen så TJ på åstedet. - En bilvakt så ham.
Som så en brunhåret fyr på 60 meters avstand.
Jeg besøkte enken igjen. Hun skjuler noe.
Hør her, Drew. Karsten og formuen hans har bygd halve byen.
Ikke skaff deg en fiende du ikke klarer å takle.
Han har fått statsadvokatens kontor til å lukke øynene i 30 år...
...men han er bare en dinosaur. Han skremmer ikke meg.
Han er en T-rex, så det burde han.
Det som driver saken, er en rabiat aktor.
Hvis TJ takler avhørene, bør det gå bra.
Det er litt av et "hvis".
Hvis alt feiler, kan vi bruke TJs kognitive mangler.
Det er irrelevant. Det er ingen mangler.
- Hei, Jack. - Du var på klubben den kvelden.
Nei, jeg dro for å treffe Lou.
Men hvis noen spør, så var du på klubben. Med Brandy.
- Skal jeg si det? - Ja, TJ. Alle skal si det.
- Så hvor var du da Lou døde? - Jeg var på klubben.
- Er det sannheten? - Sannheten?
- Si sannheten. Hvor var du? - På restauranten for å møte Lou.
Nei! Klubben, TJ!
- Hvor var du? - Jeg dro for å ordne opp i ting.
- Jeg forstår ikke. Du ba meg... - Hør her, vennen.
Du var sammen med meg hele kvelden på klubben.
Du fikk høre om Lou da du kom hjem.
Uansett hva folk sier, skal du si det. Det er den nye sannheten.
- Vær stille. Datteren min sover. - Beklager.
Så du Lou den kvelden han døde?
- Jeg var på klubben. - Når dro du derfra?
- Jeg var på klubben. - Ba noen deg si det?
Jeg var på klubben.
Dette kommer ikke til å funke.
Vi må prøve. Iblant føler jeg at vi undervurderer ham.
Vi holder ham her inntil videre. Det er noen jeg må snakke med.
Jeg skal undersøke litt mer. Ha det.
Tenker på deg hele tiden
Når kan vi ses igjen?
- Hei. Hva skjer? - Ingenting. Jeg ville bare si hei.
- Hva gjør du? - Jeg baker.
Fikser du litt beef jerky og tannkrem i samme slengen?
Hva prater du om? Jeg er full av mel.
Kjøp en flekkfjerner også. Jeg sølte kaffe på skjorta.
- Jeg legger på nå. - Jeg òg. Jeg kommer nok sent hjem.
Samfunnet har regler som sier at vi skal respektere andres rettigheter.
En felles kontrakt som forebygger at vi dreper hverandre som ville dyr.
Dette er saken.
En mann ble drept, og den som gjorde det, brøt kontrakten.
Tilgi meg for at jeg ikke bryr meg om din klients ubehag.
Jeg anbefaler dere bare å etterforske andre mulige mistenkte.
TJ Karsten har ingen motiv, og et vanntett alibi.
- Så la oss avhøre ham. - Du virker som en ambisiøs fyr.
Alle borgermestere de siste 30 årene er valgt med Karstens støtte.
- Hva er poenget? - Poenget er...
- Hei, skatt! For en overraskelse. - Beklager forstyrrelsen.
- Jeg har med en ren skjorte til deg. - Takk.
Jack McAllister, hils på min vakre, uberegnelige kone Sara.
- Hei. - Hyggelig å treffe deg.
- Dere skal få fortsette. - Ha det, skatt.
Hvor var vi? Jo.
Du insinuerte en politisk tjeneste om jeg lot Karsten-ungen slippe billig.
Beklager, men jeg må i et annet møte. Takk for praten.
- Sara. - Hva pokker er det som foregår?
- Mannen din er en slavedriver. - Ja, jeg vet det.
- Dette er sinnssykt. - Jeg vet det.
Var alt bare en syk rettsstrategi?
- Hva snakker du om? Hør her... - Slipp meg!
Jeg vet ikke hvorfor du gjorde en så grusom ting.
Dette er over! Det skjedde aldri!
Michael... Ja, jeg hører hva du sier.
Det bryr meg ikke. Jeg kjører ikke en annonse med en niåring i korsett.
Det er ekkelt. Og som mor nekter jeg å godkjenne det.
Greit. Ha det.
"Som mor"?
Iblant kan en nesten død plante regnes som et barn. Hva gjelder det?
Jeg er på jakt etter et oppdrag.
Det eneste vi har, er reportasjen "Tre dager i Chicago"...
- ...med bilder i Millennium Park. - Jeg tar det.
Jeg kjenner deg. Når du vil ta bilder av hunder i parken, er noe galt.
Nei, det går bra.
Jeg føler bare at jeg må...
- ...lene meg mer inn i livet mitt. - Høres ut som du gjør for mye yoga.
Jeg vil bare bli bedre.
Bedre på jobb, bedre som mor, bedre som ektefelle.
Alle vil bli bedre. Vil du ha en ekte eksistensiell krise?
Gå i bryllupene til tre ekser i løpet av seks måneder. Da sliter du.
Server quichen mens den er varm, og hent så prosciuttoen.
"Alt som er essensielt, er usynlig."
Det er et sitat fra en bok han leste for barna.
Jaså? Men det er sant, eller hva?
Kjærlighet, tillit, lojalitet. De er alle usynlige,-
- og også det viktigste i livet.
Jeg har overført 50.000 til ditt barnebarns utdanningskonto.
Skulle ønske du ikke hadde gjort det.
- Vi er familie. Skulle bare mangle. - Vær så snill, slutt.
- Vi må ta en prat. Det gjelder TJ. - Straks tilbake.
- Han ringte fra politistasjonen. - Hva foregår?
- Jeg tar en. - Hva driver du med?
- Er i et hellig, polsk dødsritual. - Glem det.
Connie. Så du disse nydelige blomstene? De kom i morges.
- Fra hvem? - Frank Perkins.
Lous partner? Er han her?
Nei, han er på forretningsreise i Hong Kong. Jeg skulle hilse.
- Hvor skal Jack? - På jobb.
Hva annet er nytt?
- Kommer TJ? - Nei. Han fremdeles opprørt.
Så du lot ham sitte hjemme og spille TV-spill hele dagen?
Han valgte selv å ikke komme. Han var redd for å bryte sammen.
Du behandler ham som et barn. Derfor oppfører han seg sånn.
Du er alltid rask til å dømme.
Du slipper å ta vare på ham, og ordne opp når han roter det til, siden...
- Siden ulykken? Du kan knapt si det. - Selvsagt kan jeg det.
Du forkrøpler ham for alltid.
Hør her. Stol på meg.
Han kunne ikke komme av ulike grunner. La det ligge, nå.
Hvis noe er galt, bør jeg få vite det.
- Hei, Jack. - Takk. Ses på kampen.
- Er du arrestert? - Nei, det er han ikke.
Vi traff ham mens vi overvåket boligen, og ba om å få avhøre ham.
Jaså? Han nekter å svare på spørsmål nå.
- Faktisk ikke. - Det er i orden, Jack.
Jeg vil hjelpe dem å finne onkel Lous drapsmann.
Jeg skal bare si sannheten.
Flott. Perfekt. Litt høyere, Billy. Supert.
- Var Lou på kant med familien? - Jeg var på klubben.
Er han ikke frisk? Feiler det ham noe?
Han er ikke rett mann. Utvid etterforskningen.
Hadde faren din en krangel gående med onkel Lou?
Lou var en del av familien. Vi er alle glade i hverandre.
- Hvorfor gransker politiet ham? - Hva tror du, Elaine?
Han er sønnen min. Det er meg de er ute etter.
- Hvor var du drapskvelden? - Jeg var på klubben.
- Er det sannheten, TJ? - Spør Brandy.
- Har noen bedt deg si det? - Nei, jeg var på klubben.
Det kan jeg undersøke ved hjelp av overvåkningsbilder fra Pinter's,-
-øyevitner, gjestelister. Jeg kan finne ut om du lyver.
- Vet du hva som skjer hvis du lyver? - Nesa blir lang.
Det er en forbrytelse, TJ. Du kan ende opp i fengsel.
- Vel, da vil jeg ikke lyve for deg. - Det stemmer. Det vil du ikke.
- Så la oss starte på nytt. - Ok.
Connie? Drar du?
- Det var hyggelig, men jeg er sliten. - Selvsagt er du det.
Du har vært gjennom et helvete.
Jeg tiet om TJ, men de kommer nok tilbake til meg.
Sikkert. Da må du gjøre noe for meg. Kanskje du kunne husket noe nytt.
Skal jeg risikere alt for å beskytte sønnen din,-
- som kan ha drept... - Connie.
I 25 år har jeg hjulpet Lou og familien din,-
- til tross for at han var inkompetent, og trolig stjal fra meg.
Så jeg vil gjøre dette klinkende klart.
Alt du har, har du fått av meg.
Og det kan forsvinne. Sånn.
Jeg så Lou på kontoret, og jeg ringte ham noen ganger.
- Var du sint? - Nei, jeg var ikke sint.
- Jeg ville bare...ordne opp. - Gjorde du det?
Ordnet du opp? Traff du onkelen din?
Ja, jeg møtte ham.
Ok, så du innrømmer at du traff onkelen din?
Ja.
Jeg så et bilde av ham på TV.
På nyhetene. Etter at pappa hadde fortalt om hendelsen.
Da jeg kom hjem fra klubben, hvor jeg var hele kvelden med Brandy.
Tror du meg ikke, så spør henne.
Greit.
Godt jobbet. Han burde fått en Oscar.
Finn heller andre mistenkte i stedet for å plage familien min.
Jeg har lest om deg. Foreldrene dine kom fra Irland, eller hva?
De døde da du var liten, i en bygningsulykke på et Karsten-anlegg.
Og den lille foreldreløse innvandreren-
- ble adoptert av en mektig Chicago-klan. For en heldiggris.
Familien min er oppsatt på å finne Lous virkelige drapsmann.
Ring meg.
Du, jeg lurer på...
Så foreldrene dine for seg...
...at sønnen deres skulle bli Thatcher Karstens løpegutt?
En pengeinnkrever for en gjeng skurker?
Var det dette livet du drømte om som liten, Jack?
- Du kan ikke være her. - Jeg vet at dette er besværlig.
- Hvordan fant du meg? - Kontoret ditt sa du var her.
Forstår du det ikke? Du var på min manns kontor i dag.
- Jeg er på jobb, Jack. - Fem minutter, så jeg kan forklare.
Vi skylder hverandre det.
- Ikke her. - Greit.
Hei. Kan jeg hjelpe? - Drew Stafford?
- Ja. Hvem er du? - Serena Sanguillen fra FBI.
Jeg har ledet en føderal etterforskning av Thatcher Karsten.
Da bør vi definitivt bli bedre kjent. Slå deg ned.
Jeg ante ikke hvem han var. Jeg har har aldri hatt rettstvister med ham.
Det er en drapssak!
- Det har ingenting med oss å gjøre. - Det har alt med oss å gjøre!
Hvem du er, opp mot hvem jeg forestilte meg at du var.
Det var en feil. Jeg burde ikke gitt meg hen til den skolejentefantasien.
- Det er ikke sånn. Det er ikke... - Hvorfor skal jeg tro på deg?
Du fikser ting, du manipulerer situasjoner og mennesker.
- Du er en profesjonell løgner. - Ja, det er jeg.
Bortsett fra når jeg er sammen med deg.
Jeg åpner.
Assisterende statsadvokat Drew Stafford. Er Constance Mrozek her?
Det har vært en lang dag. Tanten min er sliten.
- Hun har fortalt alt hun vet. - Jeg er ikke fra politiet.
De holdt broren min på stasjonen i tre timer. Vi har fått nok nå.
Det siste vi trenger, er at tanten min skal gå gjennom dette igjen.
- Kan du unnskylde oss, er du snill? - Det er greit.
Jeg ringer deg senere.
Broren min har ikke skadet noen. Han er ikke kapabel til det.
- Hun er beskyttende. - Familier stiller opp for hverandre.
Er det noe du vil?
- Thatcher trodde din mann stjal. - Det gjorde han ikke.
Lou Mrozek var den mest hederlige mannen jeg har kjent.
Likevel, etter 27 år med redelighet og hardt arbeid,-
- mente Karsten at Lou hadde svindlet firmaet for en million dollar.
Lou gikk til FBI, og derfor sendte Karsten TJ for å drepe ham.
- TJ ville aldri... - TJ ble oppdratt av en tyrann.
Han hadde ikke noe valg.
Mrs. Mrozek, jeg vet hvor du kommer fra. Jeg ber deg ikke bryte kodeksen.
Men du må stille deg
Hvem, om ikke deg, vil være lojal mot ektemannen din?
Gjør dette for ham. Fortell sannheten om hva som skjedde den kvelden.
Jeg går hit når livet er kaotisk. Sitter på en benk og ser på elva.
Jakter på sunkne skatter.
Jeg bør dra tilbake.
Jeg vet at du prøver å glemme meg. Jeg prøver å glemme deg...
...men jeg klarer det ikke.
Ja, det er komplisert og risikabelt, men...
...vi kan ikke late som det ikke skjedde. At det ikke forandrer alt.
Jeg kunne sagt noe nå,-
- ting jeg skulle ønske jeg kunne si, men å snakke hjelper ikke.
- Det vil gjøre ting mer forvirrende. - Jeg er ikke forvirret.
Hvordan kan du si det? Det henger ikke på greip.
Jo. Dette...er ekte.
- Jeg må tilbake på jobb. - Kom hit etterpå. Jeg venter.
- Jeg kan ikke. - Hør her...
Møt meg én gang til. Vi må finne ut hva dette er.
Hvis du ikke kommer, skal jeg aldri plage deg igjen.
I kveld klokka åtte. Her.
Turen til Dune Acres var visst fruktbar.
- Sushibildene var fantastiske. - Takk.
Jeg traff en fyr der. En jeg nylig har møtt.
- For en tilfeldighet. - Var det?
- Hva er egentlig en tilfeldighet? - Ok, trenger vi litt gress?
Hvis jeg ikke hadde dratt på Ruscha-utstillingen for to år siden,-
- akkurat den dagen og det klokkeslettet...
Hadde jeg spist lunsj først, ville jeg aldri truffet deg,-
- jeg ville ikke fått denne jobben, og vi hadde ikke sittet her nå.
Et tilfeldig møte betydde mye for livet mitt. Var det tilfeldig?
Det skremmer meg.
Hvordan vet man om man lever det livet som er ment for en,-
- eller bare det som skjedde?
Så hvis du hadde kommet senere, og vi aldri hadde møttes,-
- kunne du endt opp som lastebilsjåfør i stedet for fotograf?
Jeg tror ikke på skjebnen. Vi former våre egne liv.
Så veien vi er på, er den vi ønsker å være på?
- Den vi er ment å være på? - Ja.
Foruten når man blir jaktet på av en bjørn. Da må man komme seg vekk.
- Fikk du nok å spise? - Steken var som noe fra Flintstones.
Jeg er stolt av deg. Kanskje jeg ikke har gitt deg nok ansvar.
Det skal vi fikse. Du har vel lyst til det?
Ja, det vil jeg.
- TJ Karsten. Du er arrestert. - TJ! Ikke løp!
Vi trenger forsterkninger. Mistenkte er pågrepet.
Espen Remseth Hovelsen www.sdimedia.com