- Vem var mannen på balkongen? - Jag frågade aldrig vad han hette.
- Lou tillhör familjen. - Han ljuger.
- Pappa är ledsen. Fixa det. - Det löser sig, T.J.
- Jag är jäkligt orolig! - Lou hade skjutits två gånger.
- Var är vapnet, T.J? - Jag har inte gjort något.
Det här kan fungera.
Fallet ska ge mig rubriker i alla tidningar.
- Vem är det här? - Försvaret. Jag ska korsfästa honom.
Hej.
Jäklar. Jag önskar att jag inte måste vara i rätten i morgon bitti.
Kan du ge mig schampot?
Tack.
För extra mycket volym.
Tänker på dig hela tiden.
Varsågod.
- Hur kan du träna så sent? - För mycket koffein.
Inga samtal efter tio, har jag ju sagt.
Hallå? Vänta, jag ska se efter.
Till dig, en kvinna som inte säger sitt namn.
- Hallå? - Det är Brandy på klubben.
Förlåt att jag stör, men T.J. är här. Han säger en massa galna saker.
Jag kommer direkt. - Det är jobbet.
SOPOR
- Hejsan. Välkomna till Pinter's. - Jag söker Brandy.
- Jag heter Tina. Jag kan hjälpa dig. - Tack, vi ska inte stanna.
- Mr Karsten. - Brandy? Var är han?
Mina herrar. Vi behöver det här rummet.
- Varför ringde du dem?! - Han får inte dricka.
- Det trodde jag att alla förstod. - Inte till medicinen.
- Jag är inte sjuk. Jag mår bra. - Inte alls.
Du ska förhöras i samband med din morbrors mord. Du är inte i form.
- Ligger jag illa till? - Du måste sova ruset av dig.
Vi måste förbereda dig först.
- Du får bo på hotell. - Nej. Jag vägrar!
Han kan bo hos mig.
- Det är nog ingen bra idé. - Lita på mig, mr Karsten.
Det kanske är säkrast så, det är mer anonymt.
Okej.
Det här stannar mellan oss, okej?
Kom så går vi, T.J.
- Vi behöver en brottmålsadvokat. - Vi håller låg profil tills vidare.
Vi vill inte att folk börjar snoka i Karsten Allied.
Pengarna som saknas ser ut som ett motiv.
De kan tro att T.J. har dödat Lou.
Nej då. Jag frågar mina källor vad polisen vet.
Tänker på dig hela tiden.
Det här kräver din uppmärksamhet, Jack. Din fulla uppmärksamhet.
Karsten Allieds korruptionsmål når förlikning
McAllister försvarar Karsten mot SEC
Tack för att du nattade henne, Marie. God natt.
Ditt hem är väldigt rent.
Jag har en present till dig. Jag var på ett nöjesfält och vann.
Vad är det som händer, T.J?
- Du kan berätta allt för mig. - Det är en kanin. Den påminde om dig.
Antagligen för att jag tänker på dig jämt.
Jag kan se det framför mig.
Att jag bor här med er, en lycklig familj.
- Du har redan en familj. - Inte som den här.
Jack.
Orestes. Beklagar den tidiga timmen.
Du har haft mycket att göra.
Har du något åt mig?
Ja. T.J. lämnade en massa svamlande meddelanden på den dödes telefon.
Möjligt ögonvittne på brottsplatsen, någon kan ha sett hans bil.
- Men inget mordvapen. Inget dna. - Och Connie Mrozek, Lous änka?
Det gav inget. Hon berättade inte.
Det räcker inte för ett åtal, men åklagaren är ute efter Karsten.
- Han heter Drew Stafford. - Jag känner honom inte.
Smart, ung, snygg. En kille som det är lätt att hata.
Han försöker göra sig ett namn.
- Tack. Jag hör av mig. - Jag står ju redan på lönelistan.
Det är något extra. Polispensionen är ynklig.
God morgon. Var har du varit?
Låt mig gissa. En Karsten-kris som jag inte vill veta något om?
Om du någonsin ändrar dig, säg bara till.
Den dag du slutar jobba för pappa ska jag fråga hur du har haft det.
- Var är min mobil? - Jag vet inte.
- Lugna er! - Han stal min mobil.
Han ville se bilder på Jess medan han lekte med sin... Nu är den borta.
Ring mobilen så dyker den upp. - Vic, Jess gillar nog inte mobiltjuvar.
- Och varför är ni inte i skolan? - Vi hjälper till inför minnesstunden.
Och jag behöver faktiskt er hjälp. Så ni måste gå upp och klä på er.
I väg med er.
- När hände detta? - När blev vi tonårsföräldrar, menar du?
- De är som vilda gorillor. - Med mobiltelefoner.
Klarar vi det här?
Det tror jag.
Elaine, barnen är där uppe.
Ja, men...
Barnen är sexton år, så de pratar i telefonen eller sitter vid datorn.
Och de grälar, så de bryr sig inte om trista, gamla...
...oss.
Minns du den här låten?
Den spelades sommaren vi gifte oss, när vi var i stugan.
Du, jag...
Vi kan väl vara sexton år en stund?
Vi kan väl strunta i allt, utom här...
...och nu?
God morgon, Sara! Något till kakförsäljningen?
- Jag glömde bort... - Mamma bakar inte.
Kakmixar går bra. Du behöver inte mala eget mjöl.
Jag försökte faktiskt en gång. Pannkakorna blev jättefina.
Dags att gå in. Jag älskar dig ända till Mars.
- Jupiter. - Saturnus. Jag går inte förrän...
- Kate, sköter du auktionen? - Ja. Bethany Webber skulle göra det.
Men hon har ett helvete med skilsmässan.
Oj. Jag skulle vilja hjälpa till, jag vill engagera mig mer i skolan.
Jag tänkte donera en familjefotografering.
- Tack! Det skulle folk älska. - Fint.
Jag ska försöka mig på att baka. Så svårt kan det väl inte vara?
Var realistisk. Vi saknar mordvapen, ingen kan identifiera T.J. Karsten...
- En parkeringsvakt. - Han såg en mörk man på avstånd.
Jag gick igenom änkans utsaga. Hon berättar inte allt.
Karsten byggde halva staden.
Skaffa dig inte en sådan fiende.
Fan!
Åklagarmyndigheten har sett mellan fingrarna i 30 år.
- Men en dinosaurie skrämmer inte mig. - Han är en T.rex. Det borde han.
Bara en rabiat åklagare driver på. Om T.J. klarar frågorna, löser det sig.
Det är ett stort "om".
s kognitiva funktionsnedsättning.
Det är irrelevant. Det finns ingen funktionsnedsättning.
Hej, Jack.
- Du gick till klubben den kvällen. - Nej, jag gick för att träffa Lou.
Men om någon frågar så var du på klubben med Brandy.
- Ska jag säga det? - Ja. Det säger vi allihop. Okej?
- Ja. - Okej. Var var du den kväll Lou dog?
- Jag var på klubben. - Talar du sanning?
- Sanning? - Ja. Berätta sanningen. Var var du?
- Jag gick för att träffa Lou. - Nej, T.J. Du var på klubben!
- Var var du?! - Jag skulle fixa saker och ting!
- Det är hopplöst. - Jag förstår inte.
Du var med mig hela kvällen på klubben.
Du hörde vad som hänt Lou när du kom hem.
Vad folk än frågar, så ska du säga det.
Det är den nya sanningen.
- Dämpa er, min dotter sover. - Förlåt.
Träffade du Lou kvällen då han dog?
- Jag var på klubben. - Hur dags lämnade du klubben?
- Jag var på klubben. - Sa någon åt dig att säga det?
Jag var på klubben.
- Det kommer inte att funka. - Vi måste fortsätta försöka.
Vi underskattar honom nog ibland.
Han får hålla sig gömd här tills vidare.
Det är någon jag vill tala med. Jag ska gräva lite till. Hej då.
När får jag träffa dig igen?
- Hej! Hur är det? - Jag ville bara säga hej.
- Vad gör du? - Jag bakar.
Kan du köpa torkat kött och tandkräm?
- Vad menar du? Jag är täckt av mjöl. - Köp fläckborttagningsmedel också.
- Nu lägger jag på. - Jag med. Jag blir nog sen.
Hej då.
I ett samhälle måste man respektera andras rättigheter.
Det är ett kontrakt som hindrar oss från att döda varandra, som djur.
En man blev mördad. Mördaren bröt mot detta heliga kontrakt.
Jag struntar i om det är opraktiskt för din klient.
Jag menar bara att utredningen borde omfatta fler misstänkta.
T.J. Karsten saknar motiv. Och han har ett vattentätt alibi.
- Så varför får vi inte förhöra honom? - Du verkar vara en ambitiös man.
Visste du att ingen borgmästare har valts utan Karstens stöd på 30 år?
- Vart vill du komma? - Jo...
- Hej! - Hej! Vilken överraskning.
Ursäkta att jag avbryter, jag tog med en ren skjorta.
Tack.
Jack McAllister, det här är min vackra och oförutsägbara fru Sara.
- Hej. - Trevligt att träffas.
- Jag låter er fortsätta. - Hej då, älskling.
Var var vi? Jo, du antydde politiska favörer om jag särbehandlar Karsten.
Förlåt, jag har ett annat möte. Tack för att du tog dig tid.
Tack ska du ha, Jack.
Sara!
- Vad fan är det som pågår? - Hej, Sara! Din man är en tyrann.
Det här är vansinne. Var alltihop en sjuk juridisk strategi?
- Vad menar du? Lyssna... - Släpp!
Jag vet inte vem du är eller varför du gjorde det. Men det är över.
Det har aldrig hänt. Det är slut!
Michael. Jag hör vad du säger.
Jag struntar i ledningen, jag tar inte in en nioåring i korsett.
Det är äckligt. Som förälder tänker jag inte acceptera det.
- Visst. Gör det. Hej då. -"Som förälder"?
Ibland räknas en halvdöd krukväxt som ett barn. Vad är det?
Jag vill ha ett nytt uppdrag.
Vi har inget för dig, bara en artikel med bilder från Millennium Park.
- Jag tar det. - Sara, jag känner dig.
Om du går med på att fota hundar i tröjor, så är något fel. Vill du ha?
Det är bra, tack.
Jag känner att jag behöver...
- ...mer balans i livet. - Du utövar visst för mycket yoga.
Jag vill bara bli bättre. Bättre på jobbet, bättre som mamma.
- Bättre som fru. - Vem vill inte bli bättre?
En riktig livskris är att gå på tre expojkvänners bröllop på sex månader.
Det är illa.
Servera quichen medan den är varm, kom sedan och hämta prosciutton.
Lou brukade säga att allt som är viktigt är osynligt.
Det kommer från en bok han läste för barnen.
Jaså?
Men det är ju sant. Kärlek, tillit, lojalitet.
De är osynliga, allihop. Och de är de viktigaste sakerna i livet.
Jag satte in 50 000 på ert barnbarns collegefond.
- Gör inte det. - Connie...
- Vi är ju släkt, det är det minsta... - Snälla, låt bli. Det behövs inte.
Jag behöver tala med dig. Det gäller T.J.
Jag kommer strax.
- Ja? - Han ringde just från polisstationen.
- Jag tar ett glas. - Vad sysslar du med?
- Deltar i en helig polsk dödsritual. - Det kan du glömma.
Connie!
- Såg du blommorna som kom i morse? - Från vem?
- Frank Perkins. - Lous partner? Är han här?
Nej, han är i Hongkong på affärsresa. Han beklagar.
Vart ska Jack?
- Han ska jobba. - Det var ju inget nytt.
- Kommer inte T.J.? - Nej. Han är för ledsen fortfarande.
- Så han får spela tv-spel hela dagen? - Han valde själv att inte komma.
Han var rädd för att tappa fattningen.
- Du behandlar honom som ett barn. - Du har alltid varit snar att döma.
Men du behöver inte ta hand om honom.
Lösa alla problem. Ända sedan...
- Olyckan? Du kan inte ens säga det. - Det är klart jag kan.
Du hämmar honom för resten av livet.
Tro mig. Han kunde inte komma av flera olika anledningar.
Låt det vara bra så.
Om det har hänt honom något så har jag rätt att få veta det.
Hej, Jack.
Tack. Vi ses på matchen.
- Har du blivit gripen? - Nej, det har han inte.
Vi bad mr Karsten att komma in för förhör.
- Han svarar inte på frågor just nu. - Jo, det gör han faktiskt.
- Det är okej, Jack. - Nej, det är det inte.
Jag vill hjälpa dem reda ut vem som dödade Lou.
Jag ska bara berätta sanningen, som vanligt.
Fint. Perfekt.
Lite högre upp, Billy.
Fint.
- Var det osämja mellan er och Lou? - Jag var på klubben.
Är det något konstigt med honom?
Det var inte han. Bredda utredningen.
Hade din pappa något otalt med din morbror?
Lou tillhörde familjen.
Vi älskar varandra.
Varför misstänker polisen honom?
Varför tror du, Elaine?
Han är min son.
Det är mig de är ute efter.
Vad gjorde du kvällen då Lou dog?
- Jag var på klubben. -Är det sant, T.J?
- Fråga Brandy. - Har någon talat om vad du ska säga?
- Nej. Jag var på klubben. - Jag kan kolla om du var på klubben.
Jag kan kolla övervakningskamerorna, fråga gästerna.
Jag kan ta reda på om du ljuger. Vet du vad som händer om man ljuger?
Man får lång näsa.
Det är ett brott, T.J. Man kan hamna i fängelse.
I så fall vill jag inte ljuga för er.
Nej, det vill du inte.
- Vi börjar om från början. - Okej.
- Connie. Ska du gå? - Det här var fint, men jag är trött.
Det är klart. Du har haft ett helvete.
Jag sa inget om T.J. Men de kommer att komma tillbaka.
Säkert. Då måste du göra nåt för mig. Du kanske kan minnas nåt nytt.
Ska jag riskera allt för din son, som kanske dödade...
Connie!
I 25 år försörjde jag Lou och din familj.
Trots att han var helt inkompetent och troligen stal från mig.
Allt du har, har du fått av mig.
Och det kan försvinna på ett kick.
Jag såg Lou på kontoret och ringde några gånger.
- Du var arg. - Nej. Inte arg. Nej.
Jag ville bara fixa saker och ting.
Gjorde du det, T.J.? Såg du morbror Lou?
Ja, det gjorde jag. Jag såg honom.
Så du erkänner att du såg din morbror?
Ja.
Jag såg ett foto av honom på tv, på nyheterna.
Efter att pappa hade berättat vad som hänt, när jag kom hem från klubben-
- där jag hade varit hela kvällen med Brandy.
Om du inte tror mig, kan du fråga henne.
Okej.
Bravo. Han förtjänar en Oscar.
Fokusera på en riktig misstänkt i stället för att besvära min familj.
Jag har läst på om dig. Dina föräldrar kom hit från Irland.
De dog i en byggolycka, på ett av Karstens byggen, minsann.
Den föräldralöse invandrarpojken-
- adopterades in i en mäktig Chicago-klan. Vilken lyckost!
Min familj gör allt för att hitta Lou Mrozeks riktige mördare. Ring mig.
Jo...
Jag undrar om det här var det liv dina föräldrar hoppades på för dig.
Deras ende son blev Thatcher Karstens springpojke, skurkarnas mellanhand.
Var det här det liv du drömde om som barn, Jack?
- Gå, du får inte vara här. - Jag vet att det är svårt.
- Hur hittade du mig? - Tidningen sa att du jobbade här.
Har du inte fattat än? Du var på min mans kontor. Jag arbetar, Jack.
Fem minuter. Låt mig förklara.
Det är vi skyldiga varandra.
Inte här.
- Hej. Kan jag hjälpa till? - Drew Stafford?
Ja. Vem är du?
Serena Sanguillen från FBI.
Jag leder en federal utredning av Thatcher Karsten.
Då måste vi absolut lära känna varandra. Varsågod och sitt.
Jag visste inte vem din man var. Vi har inte haft något juridiskt ihop.
- Det är en mordrättegång. - Det rör inte oss.
Det gör det visst! Du är inte alls den person jag trodde att du var.
Jag förlåter aldrig mig själv för att jag föll för en skolflicksfantasi.
- Så är det inte. - Varför skulle jag tro dig?
Du fixar saker, du manipulerar folk. Du är en professionell lögnare.
- Och tydligen en duktig sådan. - Just det.
Utom när jag är med dig.
Jag öppnar.
- Ja? -Åklagare Drew Stafford.
Jag vill tala med Constance Mrozek.
Det har varit en lång dag. Min moster är trött. Hon har pratat med polisen.
- Jag är inte från polisen. - Min bror förhördes i tre timmar.
Vi har lidit nog.
Jag vill inte att ni utsätter min moster för detta igen.
- Ursäktar ni oss? - Det är ingen fara.
Okej.
- Jag ringer sen. - Okej.
Min bror har inte skadat någon. Han är inte kapabel till det.
- Hon är beskyddande. - En familj gör ju allt för varandra.
- Var det något ni ville mig? - Karsten trodde er man bestal honom.
Det gjorde han inte. Lou Mrozek var den mest ärbara man jag har mött.
Trots 27 års ärlighet och hårt arbete hade Karsten inte svårt att tro-
- att Lou hade förskingrat en miljon dollar.
Lou gick till FBI, så Karsten bad T.J. röja honom ur vägen.
Nej. T.J. skulle aldrig...
T.J. styrs med järnhand av en tyrann. Han hade inget val.
Mrs Mrozek, jag skulle aldrig be er bryta mot er hederskodex.
Vem ska vara lojal mot er man om inte ni är det?
Gör det här för honom.
Berätta sanningen om den där kvällen.
Jag går hit när livet blir för galet. Jag sitter och tittar ut över floden.
Och söker efter försvunna skatter.
Jag borde gå tillbaka.
Jag vet att du försöker glömma mig. Jag har också försökt.
Men det går inte.
Det är rörigt och komplicerat och riskfyllt.
Men vi kan inte låtsas att det inte hände, att det inte förändrar allt.
Det finns saker jag kunde säga nu, saker jag önskar att jag kunde säga.
Men det hjälper inte att prata. Det gör bara allt mer förvirrat.
- Jag är inte förvirrad. - Hur kan du säga så?
- Det är inte vettigt. - Det är visst vettigt.
Det här är på riktigt.
- De är redo att fortsätta. - Kom tillbaka efteråt. Jag väntar.
Jag kan inte.
Träffa mig bara en enda gång till.
Vi kan reda ut vad det här är.
Om du inte kommer ska jag aldrig besvära dig igen.
I kväll klockan åtta, här.
Resan till Dune Acres tycks ha varit givande.
Jag såg råkopiorna. Sushibilderna är fina.
Tack.
Jag stötte på någon där, en ny bekantskap.
- Vilket sammanträffande! - Var det?
- Vad är ett sammanträffande? - Behöver vi en vattenpipa...?
Om jag inte hade gått till Ruschas utställning just den dagen-
- eller om jag hade ätit lunch först, så hade jag aldrig träffat dig-
- och aldrig fått det här jobbet och jag hade inte suttit här just nu.
Ett slumpartat möte har påverkat mitt liv. Är det bara ett sammanträffande?
Det skrämmer mig.
Hur vet man om man lever det liv man ska leva, eller det som bara...
...hände?
Så om du hade kommit en timme senare och vi aldrig hade träffats-
- så hade du blivit lastbilschaufför i stället för fotograf?
Jag tror inte att vi är ödets hjälplösa offer. Vi formar våra liv.
Så den väg vi vandrar är den väg vi vill och är menade att vandra?
Ja. Utom när man blir jagad av en björn...
Då ska man gå ur vägen.
Fick du nog att äta?
T-bensteken var som något ur "Familjen Flinta".
Jag är så stolt över dig, min son.
Jag kanske inte har gett dig nog mycket ansvar. Vi ska fixa det.
Det vill du väl?
- Ja! - Okej.
T.J.? T.J. Karsten, du är härmed gripen.
T.J.! Spring inte!
Vi behöver förstärkning. Den misstänkte är i förvar.