―Vi ska få ut dig. Var stark.
―Sen när pressar du folk att ljuga? ―Sen jag tog mig an din bror.
―Det gäller att du vittnar. ―Min bror är oskyldig.
Med Connie ur bilden går de båda fria.
Jag kan inte tänka på nånting annat.
Jag träffade nån för en vecka sen. Nu finns det ingen återvändo.
―Hola! ―Jag kommer.
Hur var resan? Oj, var ni på Bahamas?
―Vi fotade utomhus. ―Tänk att man kan bränna sig utomhus.
Vad har vi på den här åklagaren ― Drew Stafford?
Sju år som åklagare. Inga prickar eller klagomål.
Varken droger, sprit, skulder eller tjejer som vi kan fälla honom med.
Jag gör det.
Det smörjer huden med lotion...
"När lammen tystnar"? Mina skämt går visst inte hem.
Oliver är på sitt rum, och jag borde klä på mig.
Han klarar sig.
Men vi har nog nåt som vi kan använda mot hans fru.
Du vet väl att du kan prata med mig om allt?
Självklart. Varför säger du så?
―Staffords fru? ―Hon ligger med nån nolla.
Sara, jag vet att du träffar nån.
FÖREGÅENDE DAG
―Hej. ―Hej.
―Hur är det med dig? ―Okej.
―Bra. Och med dig? ―Bra. Bättre nu.
―Hej. ―Hej.
―Hur gör vi det här? ―Vi kan stå och stirra på varandra.
―Jag har så många frågor. ―Ställ en fråga.
―Kan du komma och kyssa mig? ―Nej.
―Tänker du inte kyssa mig? ―Jag vill titta på dig, Sara.
Jag vill...
Jag vill bara titta på dig.
Jag vet att du är hemma! Jag vill inte bli rånad här i bohemkvarteren.
Hej.
Alissa, det här är en ny klient.
―Fred McCracken. ―Jag borde ha blivit fotograf.
―Alissa Burns. ―Fred McCracken.
Jag har en kort stund att titta på tacos innan min bil blir stulen.
Du glömde att du bjöd in mig att titta på tacofoton.
―Nej. ―Jag borde gå.
―Det var trevligt att träffas. ―Detsamma.
―Hej då, Fred. ―Milwaukee―jobbet är inställt.
Tidningen har inte råd med hotellet.
Var det din pojkvän?
―Han är inte min pojkvän. ―Nej. För vi är inte femton.
―Jag vet ― det är knäppt. ―Ringde du till terapeuten?
Jag ringde och bokade en tid. Men jag vet inte om jag tänker gå.
Du har mycket att tänka på just nu. Terapeuter kan vara till stor hjälp.
De är billigare än skilsmässoadvokater.
Drew Stafford? Det vet jag inte vem det är.
Han verkar ha nåt otalt med min familj.
Han vore inte den förste.
Minns du det där andra?
Jag behöver din hjälp. T.J. också.
―Thatcher... ―Vet du vad?
Vad sägs om lunch på Berghoff?
―Finns Berghoff ens kvar? ―Det har legat där i hundra år.
Jag tänker inte äta lunch med dig. Jag klarar det inte längre.
―Att äta lunch? ―Jag kan inte hjälpa dig.
Jag behöver verkligen hjälp. Annars hade jag inte frågat.
Jag vet.
Men det är inte som det brukade vara.
Stan håller på att förändras.
Vi ses nästa gång.
Jag är nog upptagen ett tag. Jag hör av mig.
Ditt enda vittne är borta, och du saknar fysiska bevis.
Och nu ska Karstens borgen upp igen.
Du riskerade en FBI―utredning genom att rusa in i det här.
Och nu håller ditt fall på att sprängas i bitar.
Får jag säga nåt, eller är det här en predikan?
Karsten får inte borgen, och vi kommer att hitta Connie Mrozek.
Kan vi prata allvar om er FBI―utredning nu?
Ni höll på med den i två år...
...och ert enda vittne har dött ― på grund av utredningen.
Jag är inte överlycklig, men jag är den ende som kan fälla familjen.
Så antingen hjälper du mig...
...eller lämnar mig i fred.
Mr McAllister, varför måste vi förhandla om borgen igen?
Det gör vi inte. Inget har förändrats på två dagar.
Ert enda vittne har ju försvunnit.
Mrozek är inte vårt enda vittne, och hon har redan vittnat.
Det är bara hörsägen som ingen domare skulle godkänna.
Det här är en man som står åtalad för mord.
Han är lika flyktbenägen i dag som för två dagar sen.
Borgen är på en miljon dollar. ― Det klarar ni väl av?
―Självklart. Tack. ―Va?! Enligt paragraf 1:10―4...
Jag är bekant med lagen. Ser ni min dräkt?
Lättare än väntat. Nu kan din son läsa juridik på Michigan Law School.
―Var det du? ―Vad skulle det annars bero på?
Jag ville inte chansa.
―Halv tolv? Tolv? Halv ett? ―Nej.
―Det är som att boka bord på Alinea. ―Jag måste jobba till tre...
...och sen har jag en plåtning kvart över.
―Jag ringer om nån avbokar. ―Du är grym.
Jag behöver din hjälp.
―Vi måste omstrukturera data. ―Är det gubbsnack för "radera"?
―Jag är inte gammal. ―Jämfört med vad?
―Klarar du det här? ―Alla kataloger?
―Som om de aldrig existerat. ―Som om vad aldrig existerat?
Jack. Det är nåt du borde veta.
Jag har bjudit ut din dotter på en dejt.
―Har du bjudit ut Val? ―Visste du inte att hon är lesbisk?
Jo. Det är du som är problemet. Du jobbar här och är för gammal.
―Jag är inte gammal. ―Jämfört med Val.
En dejt.
Lägg av med det där.
Det var tråkigt att höra. Ja.
Jag tar itu med det genast. Tack.
Jag har bett IT städa lite. Utredningen...
Min arkitekt har inte fått betalt.
Varför håller banken på pengarna?
―Jag vet inte. ―Vet du inte?
Ingen bank har gjort så på 43 år.
―Jag ringer. ―Jag löser det själv.
Mår du bra? På sistone har du verkat lite disträ.
Och ändå fixade jag borgensförhandlingen.
Ja, tack vare nån grej under bordet med domaren.
Men T.J. står åtalad för mord. Åklagaren är efter mig―
―och nu stänger banken ner en viktig del av min verksamhet.
Tycker du att jag bara ska låta allt gå åt helvete?
―Är det du tycker att jag gör? ―Se till att ta dig samman, bara.
Det är mycket som står på spel.
Jag ska tänka på det när jag är i Michigan och återgäldar domaren.
Mikrofonen ger otroligt bra ljud och är nästan omöjlig att upptäcka.
Utsätt den inte för vatten eller sol― ljus, och låt inga barn leka med den.
De kan sätta den i halsen.
―Den funkar bäst med ett tillstånd... ―Jag jobbar på det.
Hej! Ska vi dela en taxi?
―Hur lång tid har vi på oss? ―En kvart. Vi hinner inte prata.
―Hörni, skärp er där bak. ―Självklart.
Fjorton minuter.
―Ja? ―Er bankkontakt är här.
Skicka in honom.
Bruce...
―Ni är inte Bruce. ―Bruce är upptagen.
―Tillbringa natten med mig. ―Natten?
Du skulle åkt till Milwaukee, och jag kan fixa min Michigan―grej härifrån.
Jag vet att du har frågor, men du kan fråga mig vad som helst.
Du hittar mig här.
Låt mig inte vänta förgäves igen.
Vi kan inte finansiera ett projekt som saknar bygglov.
Det hanteras av ledamot Arkovich.
―Det ska upp till omröstning. ―Den har skjutits upp.
―Så det säger ni? ―Det blev visst så.
Vet ni hur många banker jag kan gå till?
Nej. Hur många?
Jag uppskattar att du kom hit trots ditt problem.
Vilket problem? Vad vill ni mig, mr Stafford?
Lou Mrozek.
En gammal man som sköts nere vid vattnet av din vän T.J. Karsten.
―Jag har redan sagt vad jag vet. ―Och du ljög.
―T.J. var med mig den kvällen. ―Hur mycket får du för att säga så?
Jag måste inte prata med er.
Nej. Du jobbar som prostituerad på ett utgånget studentvisum.
Om du hellre vill prata med en migrationspolis gör du det i häktet.
Och din dotter hamnar i ett fosterhem.
Där har du problemet.
―T.J. är inte skyldig. ―Jag bryr mig inte om T.J.
Det är hans pappa jag vill komma åt.
―Hur länge har du haft den? ―Den tillhörde familjen.
Min familj, inte familjen Karsten. Min pappa höll på med den...
―...och sen fortsatte jag. ―Den är vacker.
Den är ett pågående projekt.
Såna gillar jag.
Bra, för du är min första besökare.
―Din familj, då? ―De har aldrig varit här.
Den är min. Det är ingen hemlighet―
―jag har bara inte sagt nåt. Förrän nu.
Ursäkta, ni har inte några glas? Vi glömde köpa nåt att dricka ur.
Visst, jag ska kolla.
Vilken vacker båt.
―Bernie. ―Ledsen att jag är sen.
―Jag beställde en Macallan åt dig. ―Jag nöjer mig med vatten.
Undviker du skatteverket igen?
Jobbig vecka. Vad vill du?
Rakt på sak. Visst.
Min bank har fryst finansieringen av Streeterville―projektet.
Nån tolvårig tjej sa att omröstningen kanske skulle skjutas upp.
Det har redan skett. Det blir ingen omröstning.
Jag har gjort min del. Vad är det som pågår?
Vi har ögonen på oss sen din son blev gripen.
―Han släpptes i morse. De är överallt.
Åklagarmyndigheten, FBI...
Drew Stafford är på mig jämt.
Han vill rädda Chicago från sig självt.
Han säger så. Och då menar han såna som du.
Såna som jag är såna som du.
Varför låter du dig påverkas av nån liten snorunge?
Fortsätt framåt, och visa lojalitet mot dem som hjälpte dig upp.
Det är nya tider, och jag måste anpassa mig.
Jag beklagar, men jag kan inte hjälpa dig.
Bernie, vi har samarbetat väldigt länge.
Jag var ju på din dotters bröllop. Jag byggde din förbannade pool.
Du går inte härifrån.
Jag kan inte göra det, Thatcher.
―Hur länge är ni här? ―Hela sommaren.
―Vår vinter, alltså. ―Er vinter är ingen vinter.
―Har du bott i Australien? ―Ja. Mitt tredje år på universitet.
―Varför visste inte jag det? ―Vi har väl inte berättat allt än.
Hur länge har ni varit ihop?
Det känns nytt fortfarande.
―Var bodde du? ―Melbourne.
―Jag beklagar verkligen. ―Hon är från Sydney.
Jag hade det fantastiskt. Det var där jag började fotografera.
―Och dricka öl. ―Ja. Jag ville inte åka hem.
―Varför gjorde du det, då? ―Det får bli en annan kväll.
―Hur ofta åker du ut med båten? ―Inte särskilt ofta.
―Aldrig, faktiskt. ―Aldrig?
Varför visste inte jag det här?
Utsikten här är fantastisk.
Har du inte hört dikten, kapten?
Min mamma hade den på väggen när jag var liten.
"Ett skepp i hamn är tryggt..."
"...men det är ej vad skepp är till för."
Tack för att jag fick följa med, T.J.
Jag blev glad när du ringde. Du tillhör familjen.
Här kommer han.
Det här är Brandy. Hon jobbar på Pinter's.
―Vad är det? ―Jag har hört så mycket om er alla.
―Varför tog du med henne hit? ―Det är ju min fest.
Vad skönt att du är hemma igen.
―Hej. Vad skönt att du är okej. ―Det är klart att jag är okej.
Allt är okej.
―Han är alltid borta nuförtiden. ―Han är nog lika missnöjd som du.
―Den här festen är ju för T.J. ―Han ser till att T.J. inte åker in.
Det är tack vare Jack som vi är här, så var inte så kritisk.
Okej, jag har frågor.
―Har du verkligen bott i Melbourne? ―Absolut.
―Din tur.
Kan du verkligen segla?
Det tror jag. Förhoppningsvis slipper vi ta reda på det.
Du måste ta ut båten nån gång. Det är det enda rätta.
Fråga mig nåt annat. Vad som helst.
―Blir du nånsin nervös? ―Sällan.
Är du nervös just nu?
Ja.
Gillar du ditt jobb?
Nej.
Är du lyckligt gift?
Jag vet inte.
Önskar du nånsin att vi inte hade träffats?
Nej.
Din tur. Fråga mig vad som helst.
―Tycker du om när jag gör så här? ―Ja.
En till, tack.
Tycker du om när jag gör så här?
Brandy var det, va?
―Val. ―Hej.
―Är du och T.J...? ―Vi är vänner.
―Vad är det? ―Val, vad gör du här?
Jag pratar bara med Brandy.
Gör det nån annanstans. Morfar vill inte ha nån här inne.
Det är till telefonen, tror jag. Tack.
Jack? Jack?
Du vet visst hur man seglar.
―Än är vi inte i land. ―Måste vi segla in?
Inte nödvändigtvis.
Vi kan också ta Tenn―Tom―leden söderut―
―sen bort mot Florida och längs upp östkusten―
―upp till Stora sjöarna och sen hit igen. Det kallas The Great Loop.
Eller så kan vi segla runt i Västindien.
―Som sjörövarna. ―Du har tänkt på det här.
Jag har tänkt mycket på det.
Jag har funderat tusen gånger på att åka ut.
Men det är alltid nåt som hindrar mig.
―Svaret är ja. ―Tenn―Tom―leden?
Nej, den andra frågan. Den som du ställde i går kväll.
Jag ställde många frågor.
Jag tycker...om det...
...väldigt mycket.
―Rodney? ―Ja. Läget?
Jag träffade din bror Omar i fängelset.
―Han hjälpte mig mycket. ―Det låter olikt honom.
Men det är bra att han förändras där inne.
―Var det nåt mer? ―Du har använt en Caprice―skärm här.
―Den är inte från en Caprice. ―De kanske sa att det var en Bel Air.
Ingen har sagt att det var en Bel Air.
―Det är en... en Impala från 1971.
Det är en fin bil.
Impala―skärmar är sällsynta, så jag förstår att du tar en Capriceskärm.
Den är inte från en Caprice.
Jag har en från den andra serien. En Impala från 1962. SS―409.
Det är originaldelar, men grillen behöver snyggas till.
Det var en sak till.
Din bror bad mig att ge dig ett meddelande.
Han kunde inte säga det på telefon.
"91―J", skulle jag säga.
Vill ni ta en tur med bilen?
Du är en lustig lirare. Vad heter du?
T.J. T.J. Karsten.
Ha det så bra.
Thatcher Karsten? Våra barn går väl inte i samma klass?
Jag tyckte att vi borde träffas.
Det här känns ju som en lämplig plats...
Ni är en ihärdig ung man.
Det har jag själv varit. För länge sen.
Det måste man vara i Chicago. Men det gäller att välja sina strider.
Man ska välja såna som man kan vinna.
Mitt företag och min son...
...är inte rätt strider. De striderna kan ni inte vinna, mr Stafford.
De blir ert fall.
När jag var liten, ungefär lika gammal som min son är nu...
...var jag rädd för monster, särskilt de i min garderob.
Jag bad min pappa lämna dörren öppen eller ljuset på för att skrämma dem.
"Drew, de här monstren..."
"...om de nu är så fruktansvärda..."
"...varför ger de sig då på små barn och gömmer sig i garderoben?"
Sen var jag aldrig mer rädd.
Er far var listig.
Min poäng är att ni inte är den Thatcher Karsten jag har hört om.
Ni är bara en trött kille som väntar utanför en skola...
...för att skrämma en biträdande åklagare.
Lyssna nu, pojk.
Det är lätt att gå vilse i Chicago.
Det är bäst att du har en karta.
Jag måste fråga dig nåt viktigt.
Visst. Hamnkaptenen kallar på mig. Jag kommer om två minuter.
Hallå!
―Ta det lugnt nu. ―Vad fan gör du?
Karsten bad mig kolla upp Drew Stafford.
Tänk att du sätter på hans fru. Jag dömer dig inte, Jack.
―Men intressant är det. ―Vad vill du, Zarek?
Jag vill ha respekt, som du och alla andra.
Jag tillhör familjen, Jack.
Men gubben ringer bara in mig för sånt här.
Jag kan göra så mycket mer än så. Jag vill vara en del av teamet.
―Det är mellan dig och Thatcher. ―Det är mer komplicerat än så nu.
―Hota mig inte. ―Tänk på saken.
Vi ses.
―Hej, Jack. ―Vad gör du i mitt hus?
―Just nu? ―Har du sovit över?
―Vi sov inte så mycket. ―Det var inte roligt.
En dejt, sa jag. Det här är ingen dejt.
―Inget hände. Var inte arg. ―Du ska gå nu. Ge mig det där.
Jag gillar henne verkligen.
Var Karsten utanför skolan? Såna grejer händer aldrig mig.
Han är pressad och kommer att begå misstag.
―Du menar visst allvar. ―Det är ordnat.
Lät du din tjallare placera en mikrofon på hans kontor? Riskabelt.
Men det kan ge mycket. Snälla, säg att ditt tillstånd täcker det.
Vi hade inte sex. Vi pratade hela natten.
Val. Inga fler övernattningar, inget smygande―
―inget fuffens och inga lögner.
―Jag har inte ljugit. ―Framöver kommer hon dagtid...
...när nån av oss är hemma.
Visa henne var vi har glasen.
―Funkade det där? ―Nu har de byxorna på här nere.
Men annars inte.
―Vi smög omkring... ―Ja.
Och ljög om det.
―Vad gör han här? ―ibland funkar det med en morot...
...men ibland krävs det en piska. ― Stanna i bilen, T.J.
Du hade visst vind i seglen i Michigan...
Tack, Zarek.
―Har du nåt på Stafford än? ―Jag jobbar på saken.
Ledamot Arkovich!
Förklarade jag inte min hållning i går?
Jodå, men jag ville att vi skulle lämna det bakom oss.
―Bulls―Heat. ―Främsta raden, klubbstolar.
Ett litet gräl får inte förstöra en produktiv vänskap.
―Bara vi förstår varandra. ―Det tror jag nog.
Kom, så visar jag dig runt på bygget.
Min pappa sa att Chicago är som en flicka med bruten näsa.
Man kan hitta vackrare flickor men ingen som är lika äkta.
Jag älskar den här utsikten. Härifrån ser man stans liv. Och mitt.
Det började där, nu är det här, och med allt som jag byggt mellan.
Sånt som vi har byggt, Bernie. Tillsammans.
"Gräva, riva, planera..."
"...bygga, förstöra, bygga upp igen."
Jag är inte redo att ge upp det.
Jag tänker inte ge upp det.
Om det gäller omröstningen kanske jag...vi kan se vad vi kan göra.
Vi kanske kan hitta ett annat tillvägagångssätt.
Jag menade bara att tiderna förändras. Det var allt.
Bra.
Thatcher, nej!
Vissa saker förändras, Bernie... men Chicago...
...Chicago förändras aldrig.
―Det är inte så här vi gör affärer. ―Hur gör vi affärer, Jack?
Inte genom att misslyckas.
Mitt sätt fungerar. Alltid.
Ditt sätt är för mesigt. Du ringer några samtal och skickar kuvert.
Man ska hoppas att alla är snälla―
―medan de burar in ens son och förstör allt som man har byggt upp.
―Du har gått över gränsen. ―Det är inte första gången.
Och det vet du mycket väl.
Bernie Arkovich är ett fifflande fyllo.
Han hade spikat fast dig vid väggen för en toalettsits.
Jag gillar inte heller vad som hände.
―Det hände inte. Du gjorde det! ―Men ännu mer avskyr jag...
...när nån tror att den kan behandla mig hur som helst!
Vad har vi på den här åklagaren ― Drew Stafford?
―Varför hänger han här? ―För att jag gillar honom.
"91―J" syftar på 91th Street och Jackson Boulevard.
Det är en massa stålar på väg där. Men vi måste slå till genast.
Jag tänker inte hjälpa Omar med sånt längre.
Är du säker på att du inte satt en Caprice―lucka på den här?
Caprice fanns inte 1962. Den började tillverkas 1965.
―Hola! ―Jag kommer.
Hur var resan? Oj, var ni på Bahamas?
―Vi fotade utomhus. ―Tänk att man kan bränna sig utomhus.
Jag gör det.
―Staffords fru? ―Hon ligger med nån nolla.
―Är Staffords fru otrogen? ―De verkar gilla varandra.
Vem är den lycklige?
Vi vet inte. Zarek och jag har jobbat med det här tillsammans.
Jag tycker att vi borde involvera honom mer i affärerna.
Jaså?
Det var ju bra. Jag har själv tänkt samma sak.
Jag försöker identifiera hennes älskare.
Det är nog nån stackare som inte vet vad han gett sig in på.
Sara, jag vet att du träffar nån.
Jag vet om terapeuten.
De ringde för att bekräfta din tid.
Det är jättebra.
―Tycker du? ―Ja.
Du har varit lite spänd på sistone.
Det blev home run, pappa!
Det blev visst home run. Men vi pratar mer om det här senare.
Jag sprang på Thatcher Karsten utanför Ollies skola.
De är verkligen aggressiva.
Ta reda på vem det är som hon ligger med.
Vi kan använda honom för att bli av med Stafford.
Jag vet att du ogillar en del av mina knep.
Men lita på mig.
Det här är en ny situation.
Det har varit en bra dag, men det är långtifrån över.
De gav sig på oss...
...så nu är det krig.