- Vingutten, Aiden, liker meg. - Heter han det?
Dette har skjedd...
Politiet fant Lou i elva med to kuler i seg.
- Mangler det noe? - Lyspæra fra luka.
Du var sammen med meg den kvelden. Det er den nye sannheten.
Gi meg et green card, så er jeg den du vil.
Går noe galt, så si "fredag". Vi går inn og henter deg.
- Jeg er eieren, Elaine. - Sara.
Hva har skjedd, Sara? Hva sier du?
Fine bilder.
Drew?
- Er alt bra? - Ja.
- Hvorfor lurer du på det? - Du virker stresset.
- Jeg har mye arbeid. - Ja.
Er du ikke sint fordi jeg ble syk på festen?
Nei, men neste gang kan du si at vi skal dra hjem.
Kanskje du bør snakke om det som skjedde.
Fortell psykologen din om panikkangsten.
Men jeg likte bildene.
- Hvilke? - Dem Oliver tok av oss før festen.
- Er det andre? - Jeg tok noen av han også.
Du må vise meg dem senere.
Du burde legge deg og hvile litt.
Ja, men ikke sitt oppe for sent.
- Ok, god natt. - God natt.
- Skal jeg ta av meg klærne? - Ja. Er det et problem?
- Nei, selvfølgelig ikke. - Jeg kan ikke høre noe for musikken.
- Jeg skal fjerne den. - Hva med spørsmålet mitt?
Skal jeg lyve om T.J., hadde det hjulpet med litt penger.
Chess records har en interessant historie.
Gammel blues fra Chicago, litt jazz og tidlig rock and roll.
Grunnlagt av to polske immigranter.
Czyz var etternavnet. Det staves C-Z-Y-Z.
Ikke rart det ble til Chess.
Jeg trenger en flerbånds digital støyfjerner.
- Vi kan ta opp og fikse det på laben. - Det tar for lang tid.
Vet du hvorfor det er interessant? Fordi det er amerikansk.
"Czyz" blir til "Chess" og "Bronislova" blir "Brandy".
Vi redefinerer oss selv. Vi ofrer ting.
Alt for den amerikanske drømmen.
Jeg lurer på hva du har under blusen.
Jeg gjorde som du ba om. Jeg ga han alibi. Nå vil jeg ha noe.
Jeg liker ikke at du stiller krav i huset mitt.
Vær så snill, jeg har ikke betalt husleia. Jeg blir kastet ut.
- Hun sa kodeordet. - Gi henne litt mer tid.
Det er vel ikke noe problem.
Se meg som en av klientene dine.
Pappa?
Er du her inne? Hvorfor så høy musikk? Brandy?
Du er hjemme.
Takk, Mr. Karsten. God kveld.
Hva snakket dere om?
- Jeg har problemer. - Musikken dempes.
- Jeg tenkte at han kunne hjelpe. - Kom du hit for det?
Det haster. Hvordan har du hatt det?
Travelt. Jeg har fått en jobb. En ordentlig en, på verkstedet.
Så flott. Det vil jeg høre mer om, men jeg må hjem nå.
Er alt som det skal være? Du virker annerledes.
Alt er bra.
Du trenger ikke spørre faren min om hjelp. Du kan spørre meg.
Det skylder jeg deg etter at vi diktet opp en ny sannhet.
- Jeg vet ikke hva du mener. - Det kalte du det.
På kjøkkenet, da pappa og Jack var der og du ba meg sitte...
Hun er ute. Vi har ingenting.
- Ta jakka di, Ollie. - Hvilken?
- Hvor er den? - Hvor la du den sist?
- Har du sovet godt? - Ja.
Se, smykket.
- Jeg fikk det i julegave. - Det var Ollie som valgte det.
- Kom nå, mamma. - Ja, sjef. Vi ses etterpå. Ha det.
- Ha det, pappa. - Ha det.
Stafford, det er Gross. Du må komme til åstedet nå.
Jeg undersøker det, men ring så fort du kan.
- Etterforsker Mitchell? - Hvem spør?
Howard Goss fra påtalemyndigheten. Jeg tar over for Abrams.
- Bra for deg. Hvor er Stafford? - Aner ikke.
Hvorfor skal det være et spesialteam på et vanlig åsted?
Kanskje det ikke er som det virker. Naboene hørte skudd klokka fire.
- Det ser ut som et ransforsøk. - Tragisk.
- Og? - Hans .38 tilhører Louis Mrozek.
Offeret i T.J. Karsten-saken.
Men det interessante er at kulene i Mrozek også er fra en .38.
Skal vi vedde på at de er fra samme våpen?
- Ble han drept av sitt eget våpen? - Av en gutt med langt rulleblad.
Han har sittet inne for biltyveri.
Det er han du er ute etter, ikke T.J. Karsten.
Stafford har tatt feil hele tida.
Jeg har ikke fått tak i han, men han ringer nok snart.
- Det var Drews feil. - Vi tar hånd om deg, jeg lover.
Vi må få Karsten til å si noe som vi kan bruke. Du må inn igjen.
Er du gal? Karsten vet om det.
Vi jobber med ditt green card. Du må holde avtalen.
Dere må la meg være. Glem avtalen. Jeg vil ikke mer.
Barnet vårt kom ved et uhell til å skifte koden på telefonen.
Hun er opptatt. Derfor ringer jeg.
Nei, vi vil ikke resette telefonen. Da mister hun alle dataene.
Navnet mitt står også på kontoen. Hva er problemet? Jeg skjønner.
Nei, takk for hjelpen. Idiot.
Det er et bra sted å tenke. Blant annet.
Jeg fant denne i hylla. En av favorittene mine.
Men den er falsk. Som TV-en, ovnen og alt annet.
- Skulle han oppdage det? - Hva mener du?
- Jeg trodde jeg hadde slettet det. - Trodde du det?
Jeg får bare se deg i noen timer. Jeg ville beholde noe.
- Vi må være forsiktige. - Jeg vet det.
Det virker som en del av deg vil bli tatt.
Ja, det stemmer kanskje. Da må vi ikke lyve om det.
- Jeg liker det ikke. - Ikke jeg heller.
- Hvorfor fortsetter vi da? - Med å skjule det?
- Kommer du til å gå fra mannen din? - Kommer du til å gå fra Elaine?
- Jeg møtte henne. - Hva?
Hun er nydelig, sjarmerende og vennlig.
- Hva sa du til henne? - Ingenting. Hun vet ikke hvem jeg er.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg ville se hvem hun og du er.
Er det uforsiktig å ta et bilde når du tar en drink med kona mi?
- Elsker du henne? - Kutt ut, Sara.
- Gjør du det? - Vi har vært sammen i 20 år.
Hun skjønner vitsene mine og vet alt om meg.
- Nesten. - Ja, nesten.
Jeg elsker henne. Det er ikke som det har vært, men...
Jeg elsker Drew. Hva holder vi på med?
Du kunne bedt noen på kjøkkenet om å skrive under.
- Ja, men det er komplisert. - Ja.
- Du virker ikke så komplisert. - Au.
- Du har visst ikke noe i bagasjen. - Jeg har også problemer.
- Som hva? - Jeg vil ha ting jeg ikke kan få.
- Elaine. - Hei.
- Hva gjør du her? - Møtet ble tidlig ferdig.
Vil du ta en kaffe?
Ja, gjerne, men jeg har et lunsjmøte klokka elleve.
- Er alt som det skal være? - Ja.
- Trenger du noe annet? - Nei takk.
- Unnskyld, Jack, dette er... - Aiden, vingutten.
- Kan du bære inn Pinoten? - Selvfølgelig.
Kjekk kar.
- Hva skjer? - Ingenting.
Du er ikke deg selv, Jack. Hva er i veien?
- Jeg må dra. - Snakk med meg, Jack.
Har du fortalt mannen din om meg?
Ja, at du tok for mye betalt for Merloten.
- Men du er ikke sikker. - Kan jeg bevise det? Nei.
Men det er åpenlyst. Hun gir bare problemer. Det burde du vite.
- Unnskyld at jeg ikke er synsk. - Det trenger man ikke være.
Du pleide å være bedre enn dette.
Tar du hånd om det, eller må jeg finne en som kan?
- Du mener en som Zarek? - Ja, han er effektiv.
Jeg ordner Brandy. Vi trenger henne. Hun er T.J.s eneste alibi.
Jobber hun for FBI, er hun ikke et alibi.
Da er hun et problem.
- Jeg skjønner ikke. Hvor skal du? - Besøke venner.
- I lang tid? - Det vet jeg ikke.
- Du kysset meg. - Hva?
Du sa at vi ikke skulle kysse, men du kysset meg.
Det gjorde jeg for at vi ikke skulle havne i trøbbel.
Trøbbel? Hva er det som skjer?
Ja, det lurer jeg også på.
Unnskyld oss litt, T.J. Vi må snakke.
- Jeg har ikke noe å si. - Til oss, eller til FBI?
Tror du ikke de vet det? Ingen tror på at T.J. var hos meg.
Men det tror de vel på? Jeg fikk jo gå.
Unnskyld, jeg vil ikke skremme deg. Jeg kan ikke hjelpe deg mer.
Det er best at jeg tar Amy og drar dit ingen kan finne oss.
Du skal ingen steder. Skjønner du?
Du skal holde munn og bli her til rettssaken, som vi avtalte.
- Du bestemmer ikke over meg. - Du lovet. Holder du ikke det...
Hva skjer da? Dreper du meg? Gå din vei.
- La henne være. - Ta det med ro.
- Ikke skrem henne. - Hun er ikke den du tror.
Ikke si noe. Du er alltid nedsettende mot meg.
- Du sårer folk. Det er jobben din. - Ta det med ro.
- Du har alltid villet såre meg. - Det er ikke sant.
Du lot meg kjøre den kvelden. Du stoppet meg ikke.
Du hadde ingenting. Ikke foreldre. Du fikk bo hos oss.
Du hatet oss for det, og det gikk ut over meg.
Hver gang jeg ser deg, vet jeg det.
Gratulerer med eksamen Thatcher & Karen
- Har du sett telefonen min? - Nei, dessverre.
- Hvordan er dagen din? - Den er fin.
- Og du? Har du planer? - Nei, et møte i ettermiddag.
- På kontoret. - Nei, over en kopp kaffe.
- Jeg leter videre. Jeg elsker deg. - Jeg også.
Tenk om han kommer tilbake. Eller hvis faren din sender en annen.
Da er jeg her. Jeg lar ikke noen skade deg.
Du vet ikke hvor store problemer jeg har.
Ingen kan ha flere problemer enn meg.
Du hørte Jack. Alt går bra hvis du blir.
Det er ikke så enkelt. Jeg har gjort feil.
Vil de finne deg, gjør de det. Jeg kan hjelpe deg her.
Drar du, kan jeg ikke det. Bli her.
La meg hjelpe deg. Jeg vil hjelpe.
Jack?
Jack.
- Skjedde det ingenting? - Nei.
- Synes du ikke Jack er rar? - Han har mye å tenke på.
Mye å tenke på? Nei, han er et vrak.
Han er i hvert fall ikke på toppen.
- Jeg trodde det var noe hjemme. - Jeg trodde det var noe på jobben.
Han har vært fjern siden T.J. ble arrestert.
- Jack ville ta saken. - Ja, sikkert.
Kanskje er det ikke så bra å forsvare svogeren sin.
Jeg foreslo en annen advokat, men det ville han ikke.
Du kjenner historien deres. Jeg tror fortsatt Jack føler skyld.
Det er lenge siden ulykken, pappa. Jack snakker aldri om den.
Det menn aldri snakker om er det som driver dem til vanvidd.
Vi vokste opp sammen. Vi gjorde alt sammen.
T.J. kjente alle bandene. Han kunne få oss inn på alle klubber.
Jeg var stille og sto ved siden av.
Han var North Sides prins.
Alle kjente han eller ville være som han.
Han hadde en fantastisk gammel Camaro. Han elsket den.
En kveld etter at vi hadde vært på Metro, kjørte vi hjem.
Uten lys, men vi kjørte fortere og fortere.
Vi svingte med for stor fart, og bilen kjørte ned i vannet.
Det var et sjokk. Plutselig kom det inn vann overalt.
Jeg skrek, "T.J., vi må ut!".
Men han beveget seg ikke, og vannet begynte å dekke oss.
Jeg kunne ikke se eller puste.
T.J. er spent fast, og fingrene mine fungerer ikke.
Jeg holder på å besvime.
Jeg etterlater han. Jeg svømmer opp og puster.
Men det er for sent.
Han var under vannet for lenge uten oksygen.
Han lever, men...
Senere takker alle meg. De sier at jeg har reddet han.
Men det var jeg som kjørte.
Jeg ville så gjerne kjøre bilen. Jeg tok fra han nøklene.
Jeg har aldri fortalt det til noen.
Ikke han engang.
Jeg ventet kanskje ett sekund for lenge.
Kanskje jeg kunne fått han ut tidligere.
Se hva jeg har gjort. Se hva jeg ødela.
- Jeg kan vaske klærne dine. - Takk.
Så bra at du vil vaske deg for Amy. Hun blir glad for å se deg.
- Jeg er glad du blir her. - Jeg sa at jeg skulle overveie det.
Jeg er glad likevel.
Hvorfor? Hvorfor bryr du deg sånn?
- Hva? - Ingenting, bare...
- Brandy? - Hva?
Jeg trodde ikke dette ville skje.
Nei, det vil det ikke.
- Unnskyld for bildet. - Det gjør ikke noe.
Du har rett. Jeg har en hemmelig drøm-
- om at det skal skje noe så alt blir annerledes.
Hva vil du gjøre eller jobbe med hvis du ikke jobber for Thatcher?
Jeg vet ikke.
Noen ganger føles det som å sitte i et bur.
Men jeg har satt opp gitteret selv. Den jeg er, det jeg gjør.
Det var mine valg, alle sammen.
Men har du skapt buret, kan du fjerne det også.
- Unnskyld. - Møblert med kjøkken og utsikt.
Stikk innom, så viser vi deg en leilighet som kan bli din.
The Montague. Her finner du framtida di.
- Hva sa du at du het? - Bob, Bob Drew.
- Er du ny i Chicago? - Ja, jeg kommer fra NY.
Jeg har aldri vært der. Jeg sier til mannen min...
Jeg har tatt feil nøkkel. Vent litt.
Vi tilbyr Viking eller Sub-Zero. Med et stort spiskammer.
- Liker du å lage mat? - Nei.
Her er det. Vær så god.
Voila.
- Nei, dette er feil. - Liker du den ikke?
- Den vender mot nord. Ikke vest. - Utsikten er flott.
- Hvor er leiligheten på TV? - Det er penthouse 15. Sir!
Hva skjer? Kan jeg ringe tilbake?
Det er om T.J. Jeg må dra.
Takk.
Du er en flott mann, Jack McAllister. Du vet det kanskje ikke selv.
Greg Jeg blir sen. Vi ses på Hilton.
Unnskyld at jeg er sen. Intervjuet tok så lang tid.
- Det gjør ikke noe. - Sa ikke Alissa noe?
Hun sa at det var noe stort.
"25 fra Chicago som er på vei opp." Alle under 40, nye ansikt.
Jeg tenker svarthvite bilder, men du er eksperten.
- Er det plass på lista? - Har du noen i tankene?
Til nå er historien at T.J. drepte Mrozek. Det er bare en historie.
Vil du høre min versjon? Lil'D vil ha et offer og finner Mrozek.
Lil'D trekker kniven. Lou har vært redd i det siste og har en pistol.
De krangler. Lil'D får tak i pistolen og skyter Lou to ganger.
- Drapsvåpenet har vært borte til nå. - Ryktet sprer seg fort.
Jeg vet at våpenet er funnet med Lil'Ds avtrykk og ikke T.J.s.
- Det er ikke det beste vi har gjort. - Nei, du skjønner hvor jeg vil.
Drew Stafford har hatt en personlig vendetta mot familien Karsten.
Når de nye bevisene kommer fram, har han ikke en sak.
Da vil media skrive at avdelingen din tiltalte en uskyldig.
Er det sånn du vil starte som sjef?
Han renset ut de korrupte i Chicagopolitiet.
Han tiltalte folk for bestikkelser i Fielding-saken.
Han er en korsfarer, men ukjent. Han er mannen din.
Jeg vet det, men han passer til artikkelen.
Hvis du mener på vei opp. Han blir senator eller guvernør en dag.
Han jobber uavbrutt døgnet rundt.
- Hva gjør du her, Drew? - Jeg skal ta en drink med Alderman.
- Du? - Vi snakket nettopp om deg. Greg.
- Greg skal skrive en artikkel om deg. - Sara har overbevist meg.
Du kommer i avisa.
Det er bra. Takk.
- Jeg skal spise med mannen min. - Ok.
- Vi snakker om bildene senere. - Ok, ha det.
Ha det. Hyggelig å møte deg.
Hva skjer?
Jeg tror jeg holder på å bli gal.
Jeg fant det på kameraet ditt.
- Hvorfor sa du ikke noe? - Svar meg.
Er du utro?
Nei. Det er et prøvebilde.
- Til hva? - Til selvportrettene.
Det er en kulisse som Cindy Sherman.
Jeg tok det i en leilighet avisa bruker til å ta bilder i.
Og speilbildet?
- Hvem er det? - Billy, en som jobber der.
Jeg er ikke en Cindy Sherman.
- Jeg holder på å bli gal. - Nei, jeg skjønner.
Kan du ikke spørre neste gang du lurer på noe? Ikke gruble på det.
Du har rett.
Hva er det?
Ollie blødde neseblod i morges.
- Jeg må tilbake på kontoret. Vi ses. - Ja.
- Ok. Ha det. - Ha det.
- Ha det.
Hva? Jeg har hatt hjemlengsel. Hvorfor?
Jeg har ikke en høring i dag.
Sist i dag, Thatcher Karsten Junior.
- Er alle til stede? - Ja.
- Vil aktor legge ned saken? - Ja, det stemmer.
- Hva skjer? Hvorfor er Goss her? - Han er din nye sjef.
- Noen innvendinger? - Nei, forsvaret er enig.
Da følger jeg aktors ønske,-
- og saken mot Thatcher Karsten er hermed avsluttet.
- Jeg vet ikke hva jeg skal si. - Det går bra.
Vi burde snakket om det for lenge siden.
- Bra jobbet, Jack. - Hei.
Du klarte det. Det er over.
Jeg sa jo at alt ble bra.
Vi ses hjemme. Jeg må ordne noen papirer.
- Vi skal feire på restauranten. - Ja.
Jeg sier det til Brandy.
Jeg synes vi skal la henne være. Historien får en lykkelig slutt.
- Hva med FBI? - Hun er ingen trussel.
Du klarte det bra, Jack. Nå fortsetter forretningene.
Vi skal møte Westlake Capital og spise lunsj med fagforeningen.
- Kommer du, pappa? - Ja.
- Er alt i orden, Jack? - Hva skjer?
- Jeg sier opp. - Hva? Hva sier du?
Jeg sier opp, Thatcher. Jeg sier opp.
Mener du saken? Saken er slutt.
Jeg jobber ikke for deg lenger.
Unnskyld, jeg orker ikke mer.
VIRGINIA WOOLF TIL FYRET
Til S. Noen ting er ekte. Kjærlig hilsen J
Hva mener han, pappa? Skal ikke Jack jobbe for deg?
Ingen sier opp.
Det gikk fort. På Karsten-måten.
Bevisene taler for seg selv.
- Han har rett. La det ligge. - Når jeg finner ut hva du gjorde...
Så skal du ta meg? Det er ikke noe å finne ut.
Hør på kollegaen din. Det er slutt.
La oss legge det bak oss.
Du har skadet hånda di.
- McAllister! - En uttalelse, Mr. McAllister?
Er det sant at dere har bevis som renvasker T.J.?
Aktor er et godt eksempel og har trukket tilbake tiltalen.
Kom nå, vi vil ikke se på det.
Det var alt. Takk skal dere ha.
Tone Hansen www.sdimedia.com