―Du sa att det här inte skulle hända.
―Hon är ett problem. ―Har du sett min telefon?
―Nej. ―Jag vet inte var jag har lagt den.
―Har du en affär? ―Det här är ett testfoto.
―Fallet läggs ned. ―Nu kan vi återgå till affärerna.
Jag slutar, Thatcher.
Jag har aldrig varit lyckligare.
―Hej. ―Hej.
Jag går och lägger mig.
―Har du hört om Karsten―fallet? ―Nej, vad då?
Nej, glöm det. Mitt jobb tråkar ändå bara ut dig.
―Det har jag aldrig sagt. ―Fallet blev nedlagt.
―Nya bevis. ―Är det sant? Vad hände?
Det är nåt fuffens av deras advokat. McAllister.
―Jag beklagar. ―Han är genomrutten.
Han städar upp när familjen gjort nåt dumt.
Förr eller senare åker han dit själv.
Jag är trött. Jag ska gå och lägga mig.
Ville du inte höra om fallet?
Jo, men jag är helt slut.
Har du hittat din telefon?
Nej.
Du har en massa missade samtal.
Vem är JM?
Han är intresserad av att köpa en bild.
Gör inte så. Ljug inte för mig.
Du har haft sex med honom, eller hur?
Eller hur?
Ut.
―Ut med dig. Ut! ―Prata inte så med mig.
―Mamma? ―Låt honom inte se det här.
Oliver, mamma och pappa pratade bara.
Gå och lägg dig igen.
Han kommer att undra varför jag inte är här.
―Du sover inte här i natt. ―Kan vi inte prata om det?
Nej, det kan vi inte. Inte nu!
Jag är verkligen ledsen.
―Vad händer nu? ―Jag vet inte.
Vad sysslar vi med?
Det ordnar sig. Jag stannar hos dig i kväll så att du slipper vara ensam.
Nej, jag behöver tänka. Vi hörs i morgon.
Hej. Förlåt, jag har glömt att skrapa den.
Du har haft fullt upp med min lillebror.
Varför kom du inte till restaurangen?
―Jag hade saker att fixa på kontoret. ―Jag tog med mig champagne hem.
Vad är det? Du är ju helt frånvarande.
Jag har nåt att berätta.
Vadå?
Jag har slutat på Karsten Allied.
―Va? När då? ―På väg ut ur rätten i dag.
―Pappa sa inget till mig. ―Det var på tiden.
Jag behöver en nystart.
Jack!
Äntligen! Du vet hur länge jag har väntat på det här.
Nu kan vi leva ett normalt liv.
Vi borde åka till Door County och hyra en stuga ― bara vi två.
Baileys Harbor. Minns du solnedgångarna och vinet?
Det här är så skönt!
―Skål. ―För friheten.
Pappa, jag hade en mardröm.
Kom hit.
Var är mamma?
Hon kommer snart tillbaka.
Jag släppte in mig själv. Jag ville inte väcka honom.
―God morgon. Vad du är uppe tidigt. ―Jag ska visa min leksak i skolan.
Jag glömde den på rummet.
Kan vi prata?
Det finns inget att prata om.
När läsåret är slut flyttar vi till Ann Arbor.
Min vän har ordnat ett jobb som servitris åt mig.
Stanna här i stället.
Om du inte flyttar...
...kan jag ta med mig kläder hem till dig och lämna kvar dem där.
Vi skulle kunna bo ihop.
Du är en fin kille.
Du har varit så snäll mot mig och Amy.
En sann vän.
Tycker du inte om mig?
Jo. Jo, det gör jag. Men...
―Varför? ―Av många anledningar.
―Den främsta är din pappa. ―Hur då?
Din far skulle göra allt för att förhindra att vi blev ihop.
Det kommer vi inte undan.
Vill du köra honom till skolan i dag?
Är du färdig?
Säg hej då till mamma.
Du är tidig. Du ska inte vara här förrän tre.
Jag var i krokarna och tänkte att du borde smaka på den här malbecen.
―Så du kommer när du vill? ―Det är kul att hitta på ursäkter...
...så att jag kan komma förbi och säga att jag var i krokarna.
―Vad menar du med ursäkter? ―För att få träffa dig.
Inbillar jag mig bara den här grejen mellan oss två?
―Det finns ingen grej. ―Du är gift ― jag vet.
Ja, och det innebär inte att jag inte attraheras av andra.
―Är du attraherad av mig? ―Det jag menar...
―...är att vi inte kan prata om det. ―Jag är attraherad av dig.
Sluta.
Med vad?
Du ska nog börja leverera på kvällen―
―så låter jag Marco göra inköpen.
Menar du allvar?
Okej. Jag fattar.
Du har en kund.
―Vi har stängt. ―Hej, mrs McAllister.
Jag vill gärna prata med er om nåt privat.
―Vad är det? ―Jag vill säga nåt till er.
Er make...
Han och jag...
Vi hade en hård strid, och nu när fallet är nedlagt...
...vill jag be om ursäkt om jag har orsakat er besvär.
Besvär? Min bror satt häktad i tre dagar.
Vi... Jag kanske var lite för aggressiv.
Det ber jag verkligen om ursäkt för.
Tack för att ni lyssnade.
Förresten, det var en sak till.
Hej, jag har lämnat ett par meddelanden till dig.
Jag är på väg, så vi ses snart.
Mr McAllister, jag fick jobbet att städa upp―
―efter Stafford och Abrams i Mrozek―utredningen.
―Det fallet sköttes inte rätt. ―Varför bad ni mig komma hit?
Vi uppskattar Karstens kampanjbidrag till borgmästaren och åklagaren.
―Är allt som det ska nu? ―Jag jobbar inte för Thatcher längre.
Jaha, det visste jag inte. Jag beklagar att ni kom hit i onödan då.
Var inte för hård mot Stafford. Han gjorde bara sitt jobb.
Jag träffade Elaine i dag.
Ossobucon på hennes restaurang är otroligt god.
―Får jag fråga varför Jack... ―Nej.
Från och med nu nickar du bara när jag talar. Jag ger dig en varning.
―Jag vet att jag gick över gränsen. ―Ta en titt på de här.
Det här är dina fall nu.
―Ger du mig rattfyllor? ―Ja.
Om du så mycket ser åt nåt annat kan du ta farväl av din karriär.
Lou Mrozek―fallet är nedlagt.
Hej.
Jag var hos åklagaren, och jag råkade springa på Drew Stafford.
Han sa att han var på restaurangen.
Ja, det gjorde han.
―Vad ville han? ―Be om ursäkt för vad han gjort.
―Nåt mer? ―Han ville boka bord.
Hans fru fyller visst snart år.
―Vad gör du? ―Packandet inför resan spårade ur.
―Jag vill få ordning på min garderob. ―Vilken resa?
I går kväll... Door County.
Jag har skaffat samma stuga i Baileys Harbor.
Vi kan ta det lugnt i fyra dagar.
Inga barn, inget fall, inget Karsten Allied.
―Det blir bara vi två. ―Elaine, snälla...
Vi kan inte åka till Baileys Harbor.
Sara?
Fyra på morgonen? Förr gick du aldrig upp före lunch.
Jobbet på bageriet är avslappnande.
Och det håller mig på banan. Man kan inte dyka upp bakfull klockan fyra.
―Hur länge sen är det? ―Tio månader.
―Känns det bra? ―För det mesta.
Om jag mår dåligt ringer jag min sponsor eller går på ett möte.
När jag ringer mamma och pappa pratar de jämt om dig.
Mest om deras enda barnbarn.
―Är allt som det ska? ―Ja. Hurså?
Ta inte det här på fel sätt, men vad tusan gör du här?
―Jag kom för att träffa dig. ―Vi har knappt pratat på flera år.
Kom du hit bara för att säga hej? Vad är det?
Jag var inte på jakt efter det.
Det var inget som jag hade tänkt mig.
Allt som du trodde om oss trodde jag också.
Jag var lycklig. Och sen...
...hände det.
Jag sitter här och väntar på att du ska säga att du älskar mig.
Att du inte vill splittra familjen.
Och att...
...du vill bli förlåten för din själviskhet och dumhet.
Jag väntar...
Men nu slår det mig att du inte tänker säga det, för du älskar henne.
Du tror att du älskar henne.
Jag borde ha hjälpt dig under din avvänjning.
Jag gjorde ditt liv jobbigt i åratal.
Då kan jag inte räkna med ditt stöd i alla lägen.
Jag dömde dig alldeles för hårt. Jag var inte rättvis.
Sanningen är den...
...att jag inte förstod hur du kunde sabba allt gång på gång.
Men nu gör jag det, för jag har själv ställt till det.
Jag har en affär.
Han är gift. Och Drew fick reda på det.
Jag älskar honom.
Säg till mig att jag inte är galen.
Det kan jag inte göra. Du beter dig korkat.
Tror du att det kommer att vara?
Efter tjugo års äktenskap...
Den är hennes, va?
Jag har gått förbi den här i mitt eget hem, och du lät mig göra det!
Ditt förbannade svin! Din jävla lögnare!
Du har krossat den här familjen.
Är allt bra?
Du gjorde det här.
Du får berätta.
Er mamma och jag... går igenom lite saker.
Oavsett vad som händer så älskar vi...
Vad då för saker?
Jag har träffat nån.
―Vad betyder det? ―Att han är otrogen mot mamma.
FBI, fullmäktigeledamotgrejen...
Jag hoppas att det jag har gjort har varit till hjälp.
―Jag uppskattar det. ―Du ska veta...
...att du kan lita på mig.
Det som Jack gjorde, det som Jack vägrade göra...
Jag löser dina problem.
Är du jurist?
Har du ens gått ut skolan?
Det är inte så enkelt att ersätta Jack.
Kanske inte. Men jag har andra färdigheter.
Här.
Jag trodde inte att du skulle reagera så här. Du har ju varit där själv...
Så jag ska uppmuntra dig att förstöra ditt liv?
―Nej, men förstå. ―Jag fattar.
Men jag kan inte sitta och heja på medan du sabbar allt.
Tänk om jag blir lyckligare. Du brukade ju komma tillbaka lyckligare.
Skämtar du? Alla som nånsin älskat mig har tagit avstånd från mig.
Och de som du sårar kommer aldrig att förlåta dig.
De kanske säger att de gör det, men de kommer aldrig över det.
Jack bad mig att inte visa dem. Jag ville vara lojal.
Jag...
―Vi måste prata, pappa. ―Det passar inte just nu.
Jag är trött på att du styr mitt liv. Jag jobbar där jag vill nu―
―och tänker vara ihop med Brandy.
―Brandy är inte bra för dig. ―Det avgör jag själv.
Jag vill inte prata om det här nu.
Jag tänker gifta mig med henne.
―Va? ―Jag behöver mammas ring.
När hon dog fick jag den att ge till min hustru.
Var inte dum. Hon är en hora!
―Säg inte så. ―Hon tog betalt för att vara med dig.
―Det är inte sant. ―Hon samarbetar med FBI!
―De vill sätta mig i fängelse! ―Du låter mig inte vara lycklig.
―Du säger vad som helst. ―För fan, T.J.
Håll dig borta från henne.
Det bästa vore om hon försvann ur våra liv. För alltid.
Jag brukade tänka att jag hade tur som var din son.
Så tänker jag aldrig längre.
―Är du ägaren? ―Är du polis?
Åklagare i Cook County.
Darius Miller...
Han jobbade väl här?
Vet du att han har blivit skjuten?
Jag såg det på tv.
Schyst Impala. Har du en rik kundkrets?
Inte direkt. Men vi klarar oss.
Hade Little D nån koppling till familjen Karsten?
―Thatcher Karsten. ―Jag känner ingen Thatcher...
...och det tror jag inte heller att Little D gjorde.
Såg du honom som en vän?
―Han var en bra kille. ―Skulle han kunna mörda?
Han dödade inte gubben vid floden, om det är vad du menar.
Det tror inte jag heller, men jag kan inte bevisa det.
Mina kollegor tror att jag är knäpp.
Det låter jobbigt.
Skål.
Minns du när jag kom till Chicago för att bli sams med dig?
―Vilken gång? ―Vi promenerade i Lincoln Park.
Jag försökte be om ursäkt, men du bytte bara ämne.
Du ville aldrig prata med mig om det svåra.
Det kändes enklare att låta det vara.
Du vet väl att du får lov att vara arg på mig?
Jag vet. Men vad vinner vi på att älta allt det där?
Vi kanske kommer varandra närmare.
―Tack för kaffet och brödet. ―Vi ses.
―Vad förväntar du dig, Chloe? ―Du har varit arg i åratal.
Vill du höra det? Att mamma och pappa bara uppmärksammar dig―
―och aldrig mig.
Hur jag brukade fundera på om nästa bilolycka skulle döda dig?
Eller att du bad mig gömma ditt kokain från mamma?
Eller att din kille Jimmy stötte på mig när du hade däckat?
Eller den gången...
Eller den gången jag hittade dig blödande med en rakhyvel?
Skulle det få oss att komma varandra närmare?
Jag är ledsen för att jag utsatte dig för allt det där.
Det är jag verkligen.
Jag vet.
Nu när vi båda är misslyckade kanske vi kan fira jul ihop.
Det vore trevligt.
Hej, pappa.
Skrik inte.
Sätt dig.
Jag ska inte göra dig illa.
Mr Karsten vill sluta ett avtal.
―Var är din dotter? ―Hos grannen.
Mr Karsten ger dig 250 000 dollar.
Det är en engångssumma. Du tar den, och ni flyttar till en annan stad―
―inom en vecka.
Förstår du?
Ja eller nej.
―Hur... ―Det är inte ja eller nej.
Förstår du?
―Ja. ―Håller du dig borta från T.J?
Ja eller nej.
―Ja. ―Då borde vi skåla.
Har du nån sprit?
Gin under diskbänken.
Det funkar.
Korskaya är ett litauiskt namn, va?
Min släkt är polsk. Mina farföräldrar kom från Elblag.
Det ligger nära Litauen. Våra släktingar kanske kände varandra.
Na zdrowie.
Jag trodde inte att han skulle kunna göra nåt sånt här.
―Gjorde du? ―Nej.
Han har varit underlig på sistone, men jag trodde...
Jag antog att det var du.
―Jag? ―Jobbet, alltså. Åtalet.
Var jag den enda som inte visste det här?
―Visste du? ―Jag hade ingen aning.
Min farmor brukade göra en otrolig litauisk soppa.
Kokt potatis, gräddfil, kärnmjölk och dill.
―Har du smakat den? ―Rummet snurrar runt.
Här.
Lägg dig ned.
Lägg huvudet här.
Så där, ja.
Jag älskar dig, Lainie.
Du klarar av det här.
Jag vet att du känner dig ensam just nu, men det är du inte.
Jag tar hand om dig.
Och skyddar dig.
Du är min dotter.
Vi är en familj av kämpar...
...och överlevare. Vi vinner alltid i slutändan.
Kan vi prata?
Förlåt, och jag vet hur illa det låter.
Ja. Det är rätt svagt.
Drew...
...snälla, prata med mig. Vad kan jag säga?
När hade du först sex med honom?
När?
Några dagar efter gallerigrejen.
Var hade ni sex då?
―I min studio. ―Här, då?
―Sluta. Nej. ―Varför inte?
―Jag ville inte. ―För att du skämdes?
―Ville han göra det här? ―Han är inte sån.
―Han är väl för ädel. ―Snälla...
Vi kan väl prata om dig och mig?
Som vadå?
―Att du har tagit mig för given. ―Så nu är det mitt fel?
Nej, men det här skedde inte bara i ett vakuum.
Jag träffade nån samtidigt som jag blev missnöjd med vårt liv.
Vad är felet med vårt liv?
Vårt äktenskap handlar bara om dig...
―...och dina planer. ―Ska jag skämmas över dem?
Nej, men jag har blivit ditt bihang, och jag lät det hända.
Jag borde ha insett det, och det är mitt eget fel.
Vi har inte varit lyckliga.
Vi har låtsats.
Nu inser jag det, och det tror jag att även du gör.
En gång var vi lyckliga. Eller?
Jag trodde det.
Jag trodde att det var vad lycka var.
Och jag är ledsen att det blev så här.
Brandy?
Är du hemma?
Brandy?
Är inte du ledig i kväll?
Jag var i krokarna.
Mår du bra?
Jag har mått bättre.
Vet din fru om oss?
Jag har fattat så många felbeslut som jag trodde var rätt.
Så nu litar jag inte längre på mig själv.
Jag vet inte vad jag gör.
Vi går in.
Jag kanske ska ta in på hotell och länsa minibaren.
Stanna här.
Snälla.
Så slipper vi vara ensamma i kväll.