- Du er prøveløslatt, Stafford. - Tidligere...
- Brandy er ikke bra for deg. - Vi skal gifte oss.
Det beste hadde vært hvis hun forsvant ut av våre liv.
Er du hjemme, Brandy?
Din forbannede løgner!
- Jeg har møtt en annen. - Han er utro mot mamma.
- Ut! - Ikke la han se det.
Vi skal ikke være alene i kveld.
- Hei. - Klokka er fire om natta.
Jeg har vært våken siden to.
- Oliver våkner ikke på noen timer. - Nei.
- Kom og legg deg. - Nei.
- Dette er ikke en bagatell. - Nei.
Oliver, Vic, Val...
Det kommer til å forandre livene deres.
Det blir en del av den de er.
Det virker umulig, men jeg tror de vil forstå det en dag.
Nei.
Kanskje de vokser opp med troen på-
- at det er verdt å kjempe for lykke. Og forandre ting.
Det liker jeg. Si det en gang til.
- Mener du det? - Nei.
- Si at vi ikke ødelegger for dem. - Vi er der for dem.
Vi elsker dem mer enn noe annet. Det er det viktige.
Jeg må dra.
Det er mørkt. La meg følge deg til bilen.
Jeg elsker deg.
Jeg liker det. Si det en gang til.
Jeg snakket med likhuset. Korskaya-saken er lagt ned.
- Hva? Druknet hun i badekaret? - Overdose.
Det er ikke så overraskende. De ødelegger seg selv.
Tror ikke politiet at noen drepte henne?
Ikke som jeg vet. Har du hørt noe?
Hun hadde ei datter, Amy.
- Har de funnet faren? - Ingen vet hvem han er.
De leter etter et nytt hjem, med det tar litt tid.
- Folk vil ikke ha en horeunge. - Pass på hva du sier.
Jobber ikke McAllister for deg lenger?
- Håper det er greit at jeg spør. - Det er det ikke.
Er vi ferdige?
Jeg hørte ikke at du kom.
- Jeg har pakket Olivers matpakke. - Takk.
- Det er kaffe på kannen. - Jeg drikker noe på kontoret.
Jeg vet at det er vanskelig.
Vanskelig, ja.
Har du sovet godt?
- Vil du spille når jeg lager frokost? - Nei.
Nei vel. Vil du ha frokostblanding?
Jeg må dra. Jeg har et møte. Ha det, vennen.
Vent. Du glemte mamma.
- Pappa har det travelt. - Gi mamma et kyss.
- Ha en fin dag. - Nei.
Nei, et ordentlig kyss. Som i et bryllup.
Velkommen tilbake på jobb. Det er godt å se deg her.
- Jeg vil ikke ha Jacks kontor i dag. - Nei, det skjønner jeg.
Jeg tror ikke Brandy ville dø.
Hun ville ta hånd om Amy.
Noen ganger vet man ikke hva folk går og tenker på.
Nei, men noen ganger er det lett.
Det må ha vært forferdelig å finne henne på den måten, T.J.
Ikke tenk for mye på det. Ok?
- Sara Hanley? - Nate Greene?
- Journalisten fra New York? - Ja.
- Vil du komme inn? - Ja.
Jøss.
Leiligheten min er like stor som senga di.
Er det verdt det? Å bo på Manhattan?
Ikke svar på det. Da blir jeg deprimert.
Da må jeg ligge og spille Armies of the Third Age.
- Har du et plaster? Nye sko. - Selvfølgelig.
Jeg likte artikkelen din om den hyklerske sjefen.
Michael Boyd? For en tosk.
Bildene dine var sykt fine.
- Du har blikk for sadisme. - Takk.
- Hvor gammel er sønnen din? - Han blir sju om en måned.
- Bor han her hos deg? - Det er litt komplisert nå.
Foreldrene mine ble skilt da jeg var ni. Det var kjipt, men det ble bra.
- Du kom ikke hit for å få et plaster. - Her er det.
Husker du alle tvangsauksjonene etter krasjen?
Hjemløse familier bruker hus som skal selges som ly.
De blir kastet ut av meklere og hundset med av politiet.
Hundset er ikke et ord, men...
Kontaktene mine sier at det skjer ting i Auburn Gresham nå.
De har ingen rettigheter. Vi skal fortelle deres historie.
- Skal du ikke hente kameraet ditt? - Jeg vet ikke.
Jeg har en jobb om birøktere.
Du kaster bort talentet ditt, Hanley. Ta en sjanse og bli skitten.
Ville du snakke med meg, Thatcher?
Brandy Korskaya druknet i badekaret med narkotika i blodet.
- Hvordan skjer det? - Det passet vel bra.
Så du fant på det helt på egen hånd?
- For å vise initiativ? - Ja.
- Jeg visste hva du ville ha. - Du tok feil.
- Jeg gjorde det som måtte gjøres. - Det bestemmer ikke du, aldri.
Jeg så opp til deg som barn.
Jeg har lært alt av deg.
Du drepte ei mor og gjorde barnet hennes foreldreløst.
Hva skal jeg si til sønnen min?
Fra nå av gjør du bare det jeg ber deg om.
Er det forstått? Stikk.
- Er det et kodeord? - Hva?
Det minner om Tre dager for Condor.
- Hvem er du? - Frankrikes dronning. Og du?
- Drew Stafford. - Jeg vet det, Quincy Theringer.
- Jeg skal møte Serena. - Hun har sluttet. Du var irriterende.
- Det var ikke derfor hun sluttet. - Hvorfor gjorde hun det?
Huset brant, bestemora døde. Jeg vet ikke.
- Ok, miss Theringer. - Ingen sier det.
- Er det du som leder gruppen nå? - Ja.
- Har du hørt om Lou Mrozek-saken? - Hun døde i badekaret.
Det tror jeg ikke på. Hun var ikke narkoman.
Har du vært sammen med en narkoman?
Ikke svar på det. De kan lyve.
Kan du se på dette? Vær så snill?
T.J. Karstens Impala sto parkert i garasjen der Lil'D...
Darius Miller, han som reddet Lou Mrozek. Han jobbet der.
Sjefen sa at han fant Lil'Ds .38 i bilen.
Kan jeg få han til å innrømme at det var T.J.s bil, er det som jeg tror.
- De drepte en av sine egne. - Si det til drapsavsnittet.
Det går ikke. Howard Goss vil ikke høre på det. Han synes jeg er gal.
Mr. Goss forandrer nok mening når han får se en antikk bil.
Kan du spørre Serena? Hun likte meg ikke...
Hun er borte. Det er en drapssak. Si det til dem.
- Hei. - Hva har du på, eller hva gjør du?
Jeg har på det samme som alltid.
Jeg pakker ned linser.
- Gruer du deg til møtet? - Jeg burde ikke gjøre det.
Han har gjort det bra. Han er en av Karstens rivaler.
- Det kan passe bra. - Du høres positiv ut. Det liker jeg.
Skal du ut og ta bilder av en birøkter?
- Nei, det har dukket opp noe. - Mer interessant enn bier?
- Jeg vil ikke si noe før etterpå. - Greit.
Jeg skulle gjerne spist middag, men jeg skal på bursdag.
- Jeg skal tenke på deg. - Jeg tenker på deg bestandig.
Jeg vet hva du går igjennom. Det gjør jeg.
Alle opplever å miste noen.
Jeg opplevde det da jeg var på din alder, og jeg klarte meg.
Hvis det ikke dreper deg, blir du sterkere.
Ja, noe i den stilen.
Hva betyr det egentlig?
- Unnskyld, miss DuMond. - Hvordan skal du fikse dette?
Jeg vet ikke, kanskje sånn.
- Suzanne. - Jeg er lei av å late som.
- Noen forstår det ikke. - Jeg elsker deg.
Du skal jobbe, Suzanne.
Jeg vet ikke hva du driver med. Stikk herfra.
Du har sparken.
Pappa? Pappa?
- Jeg vil ikke jobbe her lenger. - T.J.
- Jeg vil bo alene. - Det er ikke praktisk.
Jo.
Det er mange ting jeg ikke har gjort fordi du har sagt nei.
- Jeg vil prøve en ny medisin. - T.J.
Jeg vet at du har vondt, men ikke ødelegg livet ditt.
- Mr. Karsten... - Et øyeblikk.
Fortsett å jobbe her. Bo hos meg.
Det blir bedre. Jeg lover.
- Jeg vil ha forandring. - Ja, samme her.
- Jeg tror firmaet vårt passer deg. - Så flott.
Jeg har mye erfaring med å utstede tillatelser og kommersiell utleie.
- Er det kodespråk? - Nei.
Da jeg sa at vi var interesserte,-
- var det fordi vi ville ha en som kunne jobbe mot fagforeningene.
Å få EPA ned i kne til prosjektet vårt.
- Dere vil ha en som fikser det. - Ja, du må gjøre det du kan.
Unnskyld, jeg må dra.
Se på dette, så snakkes vi.
- Hyggelig å se deg igjen. - Takk.
Kutt ut.
- Flytt deg. - Ikke rør dere.
- Jeg må spørre dem, og du må... - Dokumentere det.
Det er risikabelt. Men du må ta noen sjanser.
- Drep risikoen. - Det hørtes merkelig ut.
Stopp! Trekk bakover!
Slutt, flytt deg.
Ok, jeg ligger nede.
Flytt deg. Ingen bilder.
- Ok, nå er det nok. - Slipp det.
- Det er min kollega, Sara Hanley. - Dere er arrestert.
- Vi har rett til å være her. - Dere har rett til ikke å si noe.
- Kjenner du en god advokat? - Ja, jeg kjenner to.
- For en fin dag. - Ja.
Se på himmelen.
Jeg er så glad for at vi dro hit. Gratulerer med dagen.
Du bør nok ikke drikke når du tar medisin.
Jeg tar ikke medisin lenger.
Jeg er lei av ting som holder meg tilbake.
Fra nå av har jeg ikke tid til å legge bånd på meg selv.
- Går det bra? Hva sa legen? - Det er ingen fare.
Det blir annerledes nå. Det blir bedre.
Det er bra. Det er det.
Jeg mener det, ikke vær redd.
Jeg hentet deg for å ta deg med hit på bursdagen din.
- Vi sto bare der. - Med et kamera.
- Er det ulovlig? - Nei, nein, nyet.
- Skal vi klage? - Ja, jeg skal klage.
- Bra, da tar jeg flere bilder. - Perfekt.
- Hyggelig å møte deg. - Takk for hjelpen.
- Jeg ringer om neste skritt. - Hva mener du?
Glem biene, nå er du kriminell.
- Går det bra? - Ja.
Jeg tenker på den lille gutten. Han var på Olivers alder.
Du har fått ny energi og er motivert. Jeg er misunnelig.
Gikk ikke møtet bra?
Nei, det var naivt å tro at jeg kunne få en legitim jobb i Chicago.
Du kan starte forfra. Gjøre noe annet.
- Jeg byr på en drink. - Jeg må på bursdagsfesten.
- Jeg håper jeg får komme inn. - De blir glade for å se deg.
Trodde du at du måtte hente meg ut fra fengsel?
- Jeg kan kjøre deg, din kjeltring. - Nå er det nok.
Jeg beklager misforståelsen. Jeg vil gjøre det godt igjen.
Jeg vet at vi trenger fagforeningene til Streeterville-prosjektet.
Så vi kan fikse budsjettet før du møter investorene.
- Hva har det med deg å gjøre? - Jeg kan ta meg av fagforeningene.
Jeg kan jobbe som Jack gjorde. Sånn som du trenger det.
Jeg kom for å foreslå det.
Jeg holder deg informert om alt som skjer.
Gi meg en ny sjanse.
Gi meg en ny sjanse, Angelo. Jeg ødelegger den ikke.
Mener du det? Ikke noe mer tull?
- Skal du la talentet være i fred? - Jeg har aldri...
- Vil du ha jobben eller ikke? - Jeg trenger den.
Slutt å glo, og lukk munnen.
Vi får se hvordan det går.
Men ser jeg at du ser på den fargete jenta igjen,-
- får du smake på denne. Forstått?
Ok, en sjanse til.
- Var det gøy i formingen? - Vi lagde masker.
Min var rød med blå striper. Som en tiger.
Jeg gleder meg til å se den.
Har du tatt denne, Ollie?
Hvordan høres en sjiraff ut?
Har du tatt disse på skolen, Oliver? Jeg blir ikke sint.
Det er en sjiraffhund.
Ok. Har du vært redd for noe?
Har du noe på hjertet?
- Hva er det, vennen? - Jeg hadde mareritt.
Jeg ropte på deg, men du kom ikke.
- Kom pappa? - Jeg ville ha deg.
Hvor var du, mamma? Pappa ville ikke si det.
- Hei, Jack. - Hei.
- Hva gjør du her? - Jeg kjørte Thatcher.
- Barna dine er snart voksne. - Ja.
Jeg trenger litt hjelp. Hvis det går bra?
Jeg skal møte en representant fra fagforeningen.
Jeg prøvde Dibinsky, men han avviste meg.
- Hvem kan jeg snakke med? - Jeg vet ikke.
Vi har vært uenige, men vi er i familie. Vi kan ikke skuffe han.
Bare fordi du har det sånn, kan du ikke overgi han.
Dessverre. Du må klare det selv.
- Jeg ryddet opp etter deg og T.J. - Hva mener du?
Ikke lat som at du ikke vet hvordan det er.
Noen måtte få bort den jenta.
Herregud.
- Jeg visste ikke at du kom. - Det er bursdagen deres.
- Du må si fra hvis du kommer. - Jeg prøvde å ringe.
- Du bor ikke her lenger. - Det er mitt hus også.
Nei, det er det ikke.
Man trenger en ingeniør for å åpne ei flaske vin.
- Jack. - Thatcher.
Utrolig at ungene er sytten.
- Blir du nostalgisk? - Hvor er ungene?
Vic kommer med T.J., og Val går igjennom garderoben min.
Du må ta til takke med oss.
- Hei, bursdagsjenta. - Hei, pappa.
- Jeg trodde ikke du kom. - Det ville jeg ikke gå glipp av.
- Jeg ventet der nede. - Jeg ble tankefull.
- Jeg har kjøpt denne til deg. - Takk.
Jeg skal på klubben med Jules etterpå. Hvilken?
Jeg husker at du spurte meg om det da du var ni eller ti.
- Men nå passer klærne. - Ja, det gjør de.
Går det bra med deg, pappa?
Ja, jeg tenkte på gamle dager.
Jeg kan ikke forestille meg deg uten mamma.
Du kommer aldri tilbake, hva?
Akkurat.
- Har du drukket? - Nei.
Jeg lot han ikke kjøre. Jeg sa nei.
- Ikke bland medisin og alkohol, T.J. - Jeg tar ikke medisin.
- Når sluttet du? - Hvem vet?
- Skal vi gi han kaffe? - Han trenger nok mer enn kaffe.
- Rommet snurrer. - Her, sett deg.
- Ja, det gjør jeg. - Ja.
Gratulerer med dagen, Val!
- Han sover. - Jeg hørte at du ble arrestert.
- Jeg skulle fortelle det. - Det angår ikke meg.
Ollie hadde mareritt og ville vite hvor jeg var.
- Jeg vurderte å si at du var utro. - Vær så snill.
- Han har stjålet ting fra skolen. - Hva?
Skoleutstyr. Han vil ikke se på meg og snakke med meg.
Han er nervøs. Han er ikke seg selv. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
- Det burde du tenkt på før. - Hør her, Drew.
Han vet det. Vi må snakke med han.
- T.J. sover av seg rusen. - Det var ikke din feil.
Litt av en bursdag, hva?
Nå spiser vi kake på kjøkkenet.
Jeg har kjøpt denne til deg.
Behold den. Jeg trenger ikke noe fra deg.
Det er aldri lett med tenåringer. Jeg husker T.J. fra den tida.
- Hvorfor tar han ikke medisin? - Jeg vet ikke.
Han er sur. På mange ting.
Situasjonen din hjelper ikke på det.
Det handler ikke om det, Thatcher. Vi vet begge to hva det er.
Det var du som sto bak, ikke sant? Du fikk henne drept.
- Hvorfor? - Du trodde hun forrådte oss.
- Jeg trodde det ikke. Hun gjorde det. - Innrømmer du det?
Jeg innrømmer ingenting. Og vet du hva?
Jobber du ikke for meg, angår det ikke deg.
Du vendte familien ryggen. Jeg ga deg alt, men du kastet det bort.
For en annens kone, med en egen familie? Patetisk livskrise.
- Det handler ikke om meg. - Nei, men om meg.
Jeg vet at livet er komplisert.
Jeg sier ikke unnskyld for noe.
- Slutt, Angelo. - Kom igjen.
Du har drukket for mye, Angelo. Slutt opp.
Nei, Angelo. Vær så snill.
- La henne være. - Kom deg ut!
- Jeg advarte deg. - Det går bra. La oss være alene.
Ikke skad han, Angelo.
Hør på meg. Det går bra. Dra din vei.
- Ta det med ro, gutt. - Det går bra. Bare gå.
- Si at du aldri rører henne igjen. - Jeg ber deg. Gå din vei.
- Jeg rører aldri den hora igjen. - Nei.
Nei!
Nei, nei.
Nei.
Det Zarek gjorde er ditt ansvar. Du startet det.
Vi gjør alle feil, Jack.
Bare noen av dem kan rettes opp.
Noen ganger må voksne være litt fra hverandre.
Vi kom på at jeg skulle sove litt i studioet mitt.
Andre kvelder skal jeg være her hos deg.
På den måten kan begge to være mye sammen med deg.
Skjønner du?
Det er ikke din skyld. Du har ikke gjort noe galt.
Skjønner du?
Mamma og jeg vil alltid være foreldrene dine og familien din.
- Vi elsker deg. - Ja, det gjør vi.
Du er det viktigste i hele verden. Skjønner du, Ollie?
Vil du si noe?
Jeg stjal noen ting fra klasserommet. Unnskyld.
Hei.
Jeg har savnet deg.
- Theo Krstansky. - Jeg har byttet navn.
Thatcher Karsten. Det høres bedre ut.
Jeg likte det gamle navnet bedre.
De selger stedet.
Jeg drar nok til Detroit. Det er der det skjer nå.
Du må bli her. Noen venner skal starte et jazzplateselskap.
Nei, jeg trenger ikke din hjelp.
- Jeg så noe som jeg ikke vil ha. - Kom igjen.
- Er du ikke lei for det som skjedde? - Nei.
- Jeg gjorde det for din skyld. - Nei, for din egen.
- Suzanne. - Jeg må dra.
Suzanne!
Jeg husker da vi kom hjem fra sykehuset med Oliver.
Han var så liten og hjelpeløs. Jeg var så redd.
- Du visste hva vi skulle gjøre. - Jeg forstår det ikke.
Vi har hatt det bra sammen. Vi elsker fortsatt hverandre.
- Ja. - La oss prøve igjen.
Ikke bare for Olivers skyld, men for alles skyld.
Du gjorde en feil. Vi kan glemme det. Jeg kan glemme.
- Jeg har ikke vært en god mann. - Vær så snill, Drew.
Jeg tok deg for gitt. Det er jeg lei for.
Jeg kan bli bedre. La oss prøve igjen.
Jeg elsker deg.
- Hører du meg? - Ja, men...
Det er vanskelig å snakke om det.
Det er ikke så lett. Jeg har følelser for...
Ikke si mer. Jeg skjønner. Du er ferdig.
Du er ferdig.
Takk for at jeg får være med, Thatch.
Dette skal skje. Jeg sa at vi skulle møtes her.
Det kommer en stor stållast.
Denne mannen skaper problemer.
Du må jobbe med han, hvis du skjønner hva jeg mener.
- Dette klarer jeg. - Ja.
Jeg har også snakket med fagforeningen.
- Det er som Jack sa... - Du er ikke Jack. Det blir du aldri.
Kom og legg deg, Sara.
Oliver trenger ei mor. Ikke på halv tid, men hele tida.
Hvordan kan jeg være så egoistisk?
Det er du ikke.
Det er annerledes for deg.
Barna dine er store. Oliver er seks.
Du er fortsatt mora hans. Hele tida, hver dag.
Nei, vi kan si det, men jeg er redd for at han aldri skal bli glad.
Jeg vil at han skal være lykkelig.
Hei. Hva tegner du?
Meg, mamma og deg.
Den er fin. Jeg liker det store håret mitt.
Du må klippe deg på tegningen.
Da jeg var liten, skjedde det ting som gjorde at jeg ble redd.
Sov bestemor i studioet sitt?
Nei. Men hun måtte oppdra oss alene.
- Fordi faren din dro sin vei? - Ja.
- Hvor dro han? - Jeg vet ikke.
Han hadde noen problemer og dro.
Bestemor måtte jobbe veldig hardt.
Noen ganger ønsket jeg at det var annerledes. Men vet du hva?
- Alle har sine utfordringer. - Som i baseball.
Ja, akkurat sånn.
- Hvis det ikke går bra... - Eller du glemmer hansken.
- Tenker du fortsatt på det? - Jeg ville ha hansken.
Det er ikke så lett å huske alt, Ollie.
Voksne glemmer.
De gjør feil. De gjør dumme ting.
Du skal vite at jeg alltid vil være her for deg.
- Det vet jeg, pappa. - Bra.
Mamma kommer i ettermiddag, og hun blir her i noen dager.
- Så kommer jeg tilbake. Er det greit? - Ja.
Så søt du er.
De er fine folk. De har to gutter, men ønsker seg ei jente.
De har prøvd å adoptere i mange år.
- Hva vet de om avtalen? - At hun har et anonymt fond.
De er glade for hjelpen.
Jeg vil vite hvordan det går. Kanskje et bilde av og til.
Det sørger avdelingen for at du får.
Hun får det bra.
Kom igjen. Jeg tar denne.
Tone Hansen www.sdimedia.com