Kan du bare se på dette?
- TJ Karstens bil var parkert der... - Saken er oppklart. Overdose.
- Tidligere... - Jeg ba henne med ut.
- Ba du Val med ut? - Hun liker jenter.
- Hva gjør du her? - Jeg var i nærheten.
- La oss prøve på nytt. - Det er ikke platonisk.
- Jeg har følelser... - Ikke si mer. Jeg forstår.
Enten jobber du for meg, eller ikke. Nå er det "ikke".
Det er fint å se deg her. Velkommen tilbake.
Jeg tenkte at jeg kunne hjelpe til med det nye forslaget.
Du trenger ikke det. Jeg har noen på den saken.
- Vi kan se på budsjettet. - Det har jeg regnskapsførere til.
Jeg vil hjelpe til, far. Jeg vet det er vanskelig uten Jack.
Vi greier oss, TJ. Alt er tatt hånd om.
- Pappa? - Hva er det?
Jack kommer vel snart tilbake? Når han kommer over dette?
Jeg har et møte nå. Kan vi snakkes i lunsjen?
Jack McAllister. Legg igjen en beskjed.
Jeg kommer stadig til svareren din.
Det hadde vært fint om du ringte meg.
Jeg savner deg, gutt.
SLETT
Husk fotballskoene dine. Du har trening i dag.
Jeg skal stoppe ballen med hodet.
Pass på at du ikke bruker fjeset ditt.
- Frokost! - Pappa!
Er det noen som har bestilt skinke og ananas?
- Til frokost? - Det er den nye greia vår.
Ollie og jeg fant et døgnåpent sted i nærheten.
Vi ser også på klassisk sport mens vi spiser.
Oliver skal i bursdag på lørdag.
Invitasjonen henger på kjøleskapet. Kjøp gave.
Klesvasken er tatt. Jeg byttet sengetøy.
Du trengte ikke å gjøre det.
Jeg glemte det nesten. Åpne den senere.
- Ha det bra. Ses om noen dager. - Ha det, mamma.
- Blackhawks fikk mål! - Hva? Jeg så det ikke.
La oss se det igjen.
SØKNAD OM SKILSMISSE
BARNEFORDELING
- Hallo? - Dette er Quincy Theringer fra FBI.
- Hva er du ute etter? - Litt hjelp.
Vi samler vognene rundt Karsten-familien.
- Situasjonen min har forandret seg. - Du sluttet. Vi vet det.
Det er derfor vi to må snakkes før dette blir verre.
- Jeg kan ikke hjelpe. - Du er ikke målet vårt. Ikke ennå.
- Hei. - Hei.
- Hvor er skålene? - På kjøkkenet.
Jeg så dem ikke.
- Jeg lager egg. Du liker egg? - Ja visst.
- Jeg sier ifra når de er ferdige. - Nei, jeg kan hjelpe deg.
Men det er ikke rettferdig. Jeg er bare en amatør.
I matlaging, kanskje. Ikke i alt.
Vi har aldri vært på stevnemøte. Hva med i kveld?
Eller er du flau over å bli sett offentlig med meg?
Ja. Du kan ha en pose over hodet.
Det kan jeg.
- Brunsj om ti minutter. - Greit.
Hei. Jeg har en flott idé!
- Jeg fikk dem i dag. - Hva da?
- Det er et sjokk å se det skriftlig. - Det kan jeg forestille meg.
Du...
La oss dra herfra. Få litt frisk luft.
- Dra hvor? - Hvor som helst.
Bilen står utenfor. La oss gjøre noe spontant. Dra på eventyr.
- Jeg kan ikke. - Du kan det, og du trenger det.
Du har tre dager før du skal tilbake til Oliver.
Ring jobben, flytt møter, utsett oppgaver. Hva som helst.
Forlat alt sammen. Hva sier du?
Jeg skal hente tannbørsten min.
- Hvordan går det? - Bra.
Jeg har kanskje ikke sagt det før, men jeg er glad du er tilbake.
Jeg tror jeg vet hvorfor Jack ikke kan gi opp denne jenta.
Han er forelsket. Som Brandy og jeg.
Ja vel.
Ikke glem å ta medisinen din.
Hva tror du skjer med deg når du dør?
Havner du noe sted, eller blir du borte?
Alle har sin egen mening om det.
- Hva tror du på? - Jeg tror på ingenting.
Etter døden blir du kremert eller lagt i et hull i bakken. Det er alt.
Ingen sjel, ikke noe liv etter døden, ingen reinkarnasjon.
Så Brandy er bare borte? Og mamma?
De har det ikke vondt. De lider ikke.
De er bare borte.
Jeg tror ikke det stemmer.
Jeg tror at Brandy og mor er på et bedre sted nå.
Kanskje du har rett.
Ikke glem medisinene dine.
Familien min dro på mange bilturer.
Jeg satt mellom foreldrene mine i forsetet.
Når vi kom til en ny delstat, ønsket jeg meg noe, og så fikk jeg tute.
Jeg trodde at om jeg tutet akkurat når-
- forhjulene og bakhjulene var i hver sin delstat, ble det oppfylt.
Du snakker ikke mye om foreldrene dine.
De har vært døde lenge.
Fikk du noe hjelp da Karsten-familien adopterte deg?
Nei.
Hvorfor adopterte de deg?
Faren min jobbet for Karsten Allied i 17 år.
Thatcher stolte på ham.
Jeg tror han følte at han skyldte faren min å ta seg av meg.
Se der. Ønsk deg noe.
VELKOMMEN TIL IOWA
Hun er fotograf for Wicker Park-bladet.
Se. En artikkel om Chicagos beste burger. Skikkelig avantgarde.
- Du er ikke interessert i hunden min? - Soppjegere. Fascinerende.
Hvis vi skal ta dette seriøst, må du ta George seriøst.
Roser og barnevogner.
Herregud. Bestefaren min.
Tror du det var slik hun møtte faren din?
Jeg vet ikke. Jeg bryr meg ikke.
Nøklene ligger hos deg. Jeg må stikke.
Kan du bli her og bli kjent med hunden?
- Hei. Det var lenge siden sist. - Det er uvant å se deg i dagslys.
- Dette er Val, og dette er Delphine. - Hei.
Hei, George! Jeg har savnet deg!
Jeg må stikke. Ha det bra.
- Er dere sammen? - Ja.
Pass deg. Hun er vill.
Hun kjeder seg med en gang hun har deg.
Hun knuste mange hjerter.
- Hvorfor forteller du meg dette? - Beklager.
Det var hyggelig å treffe deg.
Få den.
- Trenger dere hjelp? - Ja.
Det ser ut som en ødelagt bensinledning.
Vi burde ha sjekket bilen før bryllupet.
- Skal dere gifte dere? - Nei, ikke vi.
Det er venner av oss. Helen og Tom.
Jeg skal være med på seremonien.
Tom skal holde tale. Jeg dreper deg om vi ikke rekker det.
- Hvor er bryllupet? - Rundt 15 mil unna, helt i gokk.
- Vi kan kjøre dere. - Vi har ikke noe vi skal rekke.
Du store min. Tusen takk!
Skjønner du? Det er karma. Tusen takk.
Hallo?
- Hei. Jeg er Jules. - Aidan. Jeg rydder bare.
Ha det gøy med det. Jeg leter etter nøklene mine.
- Du er vel Vals venn? - Det stemmer.
- Jobber du hos Karsten Allied? - Ja.
- Hva driver du med der? - IT.
Jeg er født i fiskens tegn og liker å gå tur i parken.
Jeg mente ikke å være nærgående.
- Hvem er du? - En venn av Elaine.
Venn? Jeg skjønner.
- Her er de. Jeg må stikke. - Hyggelig å treffe deg.
Vi er ikke helt enige i dette bryllupet.
- De er 22. Hvem gifter seg da? - Jeg gjorde det.
- Jeg var 23. - Det var annerledes på den tiden.
Vi er laget for å være i forhold som varer i 3-5 år.
- Hvor lenge har dere vært sammen? - 3,5 år.
- Våre dager er talte. - Hold opp, Tom.
- Det ser ut til å fungere for disse. - Vi greier oss.
Hvordan kan du vite at du vil være med den samme om 20 år?
Du gjør ikke det. Du må bare ha troen.
Det handler ikke om tro. Det ligger i genene.
I begynnelsen er det magisk.
Det er bare et triks så man skal lage barn.
Jeg håper ikke dette er bryllupstalen din.
- Vi trenger at Rådhuset... - Vi må få begynt byggingen.
- Det jeg prøver å si... - Du sa ikke at du var her.
- Dette møtet angår ikke deg. - Det lukter fisk her.
Vil du være så snill, Laura?
Jeg er ikke under hetten.
Angående tillatelsene, så skal jeg...
- Dere? - TJ?
- Ring en ambulanse! - Nei. Hent Groves. Han er i systemet.
- Han trenger en ambulanse! - Jeg vet hva jeg gjør.
Bare ring Groves. Nå!
Jeg vil gjerne få tatt noen prøver.
Hvorfor det? Så du kan si meg noe jeg allerede vet?
Du pleide å behandle anfallene hjemme.
Han har ikke hatt et på nesten to år. Hvorfor nå?
Han sluttet å ta medisinene sine.
Jeg vil gjerne ta noen prøver og vurdere situasjonen grundig.
Jeg kan ikke evaluere den nevrologiske statusen på flere timer.
Lat som du er hjemme, da.
- Du store! - Ikke som bryllupet mitt.
- Var det formelle greier? - 300 gjester.
Jeg har snakket med vennene våre, og dere er invitert.
- Nei, vi kan ikke... - Dere må. Dere er kveldens helter.
- Det starter når som helst. - Det er jo pent her...
Så er det denne. Alle tok en tidligere.
Det gjør alt mye morsommere.
Vi kan like gjerne være med på leken.
-"Take". - T-A-K-E.
-"Drive". - D-R-I-V.
Nei, du må ha en E på slutten.
- Hvordan skal jeg huske det? - Du må bare pugge.
- Mamma tegner et bilde. - Av hva da?
For "drive" hadde hun tegnet en bil med en E ved siden av.
- Jeg er ingen kunstner. - Hvordan skal jeg huske det da?
- Bare skriv det mange ganger. - Jeg vil ikke.
Jeg bryr meg ikke om det blir feil.
Jo, det gjør du.
Noen ganger er ting vanskelige.
Du kommer ikke alltid til å gjøre det som er riktig.
Men det er veldig viktig å aldri gi opp.
Man må aldri slutte å forsøke.
- Hva synes du? - Den er rar.
- Er det en bil? - Ja, det er en Impala.
- Dette var gøy. -"Var"?
Det er ikke over ennå. Ikke i nærheten.
Jeg har ikke vært på et ekte stevnemøte på lenge.
Du kommer til å bli vant til det.
Kan jeg spørre deg om noe?
Hvorfor bruker du fremdeles gifteringen din?
Jeg vet ikke.
Jeg har brukt den så lenge. Den er som en del av hånden min.
- Jeg tror ikke det er derfor. - Da får du forklare det for meg.
Jeg tror at du er enslig for første gang på 20 år, og det skremmer deg.
Ja, det gjør det.
- Jeg håper du ikke er redd meg. - Burde jeg være det?
- Nei, selvfølgelig ikke. - Bra.
- Det er noe jeg... - Vent, vent.
-Ønsk deg noe. - Greit.
Klar?
Hva ønsket du deg?
At livet var mindre komplisert.
Det er te og kaffe på verandaen!
Jeg kjenner ingen her, men jeg tror at jeg elsker dem alle.
Øynene dine er blå, men også grønne med oransje ytterst.
Jeg fikk skilsmissepapirene i dag. Jeg burde vært deprimert.
Men det paret tror på kjærligheten, og det er vakkert.
- Jeg tror på kjærligheten. - Det er bra.
Hva om han har rett? At det er et evolusjonsmessig triks?
Jeg tror vi er mer enn vårt DNA.
Vi kan bare håpe på at vi er der vi skal være-
- og det er jeg sikker på akkurat nå.
- Hei. - Hei. Jeg visste ikke at du kom.
Handler dette om hunden? Jeg kan slutte å mase.
Var du sammen med hun vi møtte i parken før?
Er du sjalu? Virkelig?
Det er en destruktiv følelse og lite tiltrekkende.
Jeg vil satse på dette, og jeg lover å være ærlig med deg
Du kan ikke love meg at du ikke vil knuse hjertet mitt.
Ingen kan love det.
Jeg får bare følelsen av at jeg må vekk før det er for sent.
- Hvem er dramatisk nå? - Jeg har vært gjennom mye.
Jeg tror ikke jeg er klar for den uunngåelige dagen da dette er over.
Så vi gjør det slutt nå i stedet for senere?
Dette skremmer meg.
Det er det siste jeg trenger.
Han er så søt. Han pleide å mate meg med sukkerbiter.
- Jeg skal hente en jakke i bilen. - Jeg skal ta meg et kakestykke.
- Hei, Jack. - Hvem søren er du?
Quincy Theringer fra FBI.
Skjønner. Takk.
Jeg skal gi deg beskjed.
Topiramat-nivåene hans var skyhøye, de andre medisinene syntes ikke.
Han tok nok feil av medisinene.
- Jeg skal snakke med ham. - Det trengs kanskje mer.
Det kan ha vært med vilje.
Det har gått 22 år, Casey.
Du lovte meg at det ikke skulle fortsette slik.
- Anfall kan være vonde å kontrollere. - Jeg snakker ikke om anfall.
Du sa det ville skje fremskritt. Stamcelleterapi. Regenerering.
- Jeg sa jeg håpet på det. - Det gjorde jeg også.
Jeg klamret meg til det håpet.
Han kommer aldri til å bli bedre, eller hva?
Jeg fikk sporet bilen din. Vi har fancy utstyr på kontoret.
Jeg likte ikke å se deg krysse delstatsgrenser.
- Det er bare for et par dager. - Ja, litt idyll mens Roma brenner.
- Dette er et fint sted å prate. - Jeg ringer deg senere.
Det blir hevdet at Karsten drev med korrupsjon.
En lagerarbeider vil bevitne at du drev med smugling fra Kina.
Snakk til meg nå.
Vi har nådd bristepunktet.
- Jeg blir ikke lenge borte. - Skal jeg bli med deg?
Bli her. Jeg er straks tilbake.
- Miss Hanley? - Si Sara.
- Har du sett en rødvinget svarttrost? - Nei, men jeg gjør det nok straks.
- Hei, der. - Hei, mamma.
- Husker du denne campingturen? - Ja, Vic ble bitt av en slange.
- Jeg gjorde det slutt med Jules. - Hvorfor det?
Jeg vet ikke. Vi kommer godt overens, men hun har mer erfaring.
Jeg vet ikke om jeg stoler på det.
Hvordan vet jeg at det vil gå bra?
Du gjør ikke det. Men det gjør du aldri.
Uansett hva som foregår med meg og faren din-
- så vil jeg ikke at du skal tro at det ikke er verdt det.
For det er verdt det.
Skjønner du?
Se!
Det er Tabitha!
- Hva er hun? - Hun er en vandrefalk.
Hun leter etter Alonzo. Han må være i nærheten.
- Alonzo? - Partneren hennes. De er trofaste.
- Jeg har liten tid. - Da kommer jeg til saken.
- Du må begynne å hjelpe oss. - Det skjer ikke.
- Forstår du, Jack? - Hvor hadde jeg vært uten dem?
Du hadde ikke vært i en rapport som sier du bedriver ulovligheter.
- Jeg angir ham ikke. - Da går du under med ham.
Vi er på saken, og du må velge mellom Karsten eller oss.
Er du villig til å havne i fengsel for ham?
Du vet hvor du finner du meg.
Og jeg vil fortsatt vite hvor jeg finner deg.
Så du noe?
Nei. Jeg trodde at jeg gjorde det.
- Du vet ikke hvor han fant våpenet? - Det er det jeg sier.
Rart at TJs bil står her og Lil' D blir drept med mordvåpenet på seg.
Jeg besøkte broren din. Han har 18 måneder igjen?
Ja. Du er god i matte.
Jeg hørte at han kanskje måtte overføres.
Det finnes et flott overgangsanlegg som heter Crossroads.
Det er god undervisning der, det er rene kurbadet.
I motsatt ende har vi Stateville, der de verste forbryterne er.
Det ville vært synd om han havnet der.
Ring meg. Jeg gir deg beskjed om vi hører noe om broren din.
Hei! Våpenet var i guttungens bil.
Jeg kom nettopp tilbake. Er dette så viktig at det ikke kunne vente?
Jeg har problemer. Jeg må ut av skalkeskjulet.
- Det er snart frokost. - Flott.
- Hvor langt kom du? - Ikke så langt. Noen kilometer.
- Løp du hele veien? - Ja.
Jeg er ikke så rask som jeg var.
Pannekakene er visst snart klare.
Er TJ Karsten inne? Drew Stafford fra statsadvokaten.
Mr. Stafford? Kan jeg hjelpe deg?
Jeg kjøpte Impalaen til ham.
Jeg har bevis på at den lenge var parkert der Lil' D jobbet.
Han het Darius Miller. Han ble funnet død med Lou Mrozeks drapsvåpen.
- Du tror ikke han gjorde det? - Nå henger du med.
Hvorfor er det slik, Mr. Stafford?
Fordi sammentreffet er for usannsynlig.
Jeg har et vitne som sier at Lil' D fikk våpenet fra din sønns bil.
- Hvorfor skulle det være der? - Noen gjemte det.
- TJ igjen? - Eller noen som kjenner ham.
Jeg skal finne ut hvem som la våpenet der.
Når jeg gjør det, blir noen tatt for mord.
Snakk med sønnen din.
Hvorfor stopper vi her?
Jack?
Jack? Går det bra med deg?
- Jeg løp ikke tidligere i dag. - Jeg vet det. Hvem var hun?
En agent som gransker Karsten-familien. Hun vil ha hjelp.
- Hva sa du? - At jeg verken kan eller vil.
- Hvorfor sa du det ikke til meg? - Jeg ville blande deg inn.
- Jeg er det. Vi er det begge to. - Det blir vanskelig å beskytte deg.
Jeg ber ikke om beskyttelse. Jeg vil vite hva som foregår.
Jeg tenkte på det du sa.
Hvordan man kan få det til å vare. At det ikke er et triks.
- Jeg tullet bare.
Ved å være sammen. Virkelig sammen.
På en måte vi aldri var det med Elaine og Drew.
Vi skal møte alle utfordringer sammen.
Det er det jeg ønsker. Jeg håper vi kan gjøre det.
Vi kan det.
Jeg lover at jeg aldri skal stenge deg ute igjen.
Jeg skal aldri skjule noe eller ha hemmeligheter.
Tror du på meg?
Ja. Det gjør jeg.
McAllister gir seg ikke. Kona er kanskje vår eneste sjanse.
Hva om vi har noen som er bedre, som Jules Whitman?
Hun jobber hos Karsten Allied og er Valeries kjæreste.
Hun ble dømt i fjor i Seattle for å hacke IRS.
Hun har et rulleblad og ubegrenset tilgang hos Karsten Allied.
- Hva med Elaine? - Hun vet ikke noe.
Noe skjedde. Det er et hinder.
- Hva slags hinder? - Et personlig forhold.
Jeg har følelser for henne.
Gjør det du må. Oppdraget ditt endrer seg ikke.
- Hallo? - Sara Hanley?
- Mr. Karsten? - Jeg leter etter Jack.
Han parkerer bilen.
Greit. Jeg venter.
Kom inn.
Jeg tror jeg må få igjen husnøkkelen min.
Jeg vil ikke at det skal være over.
Det er for mye usikkerhet i livet mitt nå.
Vi er tenåringer. Ingenting er sikkert.
Dette forholdet føles som det er viktig.
Jeg vil ikke at du skal gi det opp fordi du er redd for å bli såret.
Jeg lover å ikke være utro eller lyve.
Eller å tvinge deg til å elske hunden min.
Du må dra. Barna mine kan være her.
Og så? Du sa at Val vet om det.
Å vite om deg er noe annet enn å se meg dra deg inn på soverommet.
- Er det noen hjemme? - Nei.
Bra.
Jeg liker deg veldig godt.
Jeg liker deg også.
Jeg avsluttet et 20 år langt ekteskap for fem minutter siden.
Dessuten er jeg utrolig sent ute til jobben.
Jeg må stenge i kveld.
Jeg må si noe viktig.
Du er sjefen. Få noe andre til å stenge.
Jeg vet ikke når Jack kommer.
Det er merkelig, eller hva? Det er slik det begynte.
Hvis du ikke hadde valgt meg. Om du var en annen fotograf.
Da hadde vi vel vært mye lykkeligere nå, hva?
Jeg skulle ønske at det kunne vært annerledes.
Tror du at dette var uunngåelig?
Det er ikke så vanskelig å bare gå videre. Folk gjør det hele tiden.
Jack bryr seg om familien din.
Han angir deg aldri. Han er lojal mot deg.
"Lojal" er ikke det første jeg ville beskrevet ham som.
I hvert fall ikke etter at han møtte deg.
- Thatcher? - Jeg er på bakrommet.
Er det dette du vil? Å leve ut denne tåpelige drømmen?
Du er ikke 20 år mer.
Når skal du spørre deg selv hva du tenkte på?
Om seks måneder? Et år?
Vi vet hva som skjer. Hva som alltid skjer. Du våkner.
Jeg kommer ikke tilbake.
Jeg kommer ikke til å spørre deg igjen.
Du kommer ikke til å trenge det.
- Hallo? - Dette er Quincy Theringer fra FBI.
Vi må snakke sammen.
Pappa?
Du kom ikke hjem i kveld. Jeg trodde kanskje du var sint.
- Føler du deg bedre? - Ja, jeg er bra nå.
Hva skjedde i går? Tok du feil av medisinene?
Det gjorde jeg.
- Var det med vilje? - Nei, jeg ble forvirret.
Det kommer ikke til å skje igjen.
Kom her.
- Er det meg og Jack? - Ja.
Dere prøvde dere begge på football det året.
Du kom inn, men ikke han. Du ville ikke spille uten ham.
Han var broren min.
Han ville ikke gjort det samme for deg.
Det ville han vel. Ikke si det.
Jack kommer vel aldri tilbake, far?
Nei.
Vi må glemme Jack. Det er bare oss to nå.
Går det bra med deg?
Han reddet meg. Han tok meg til seg.
Han kunne latt meg forsvinne i fostersystemet.
En immigrantunge forsvunnet i kaoset.
Kanskje han vil tilgi deg en dag?
Aldri i livet.
Du er sen.
Beklager. Takk for at du kom.
Det bør være verdt det.
Jeg vil samarbeide. Så jeg skal fortelle deg sannheten.
Det er ikke så enkelt.
Det er mange grunner til at jeg ville holde dette hemmelig.
Grunnene er ikke så overbevisende som de var.
Hvilken hemmelighet er det?
Det var Jack McAllister som la våpenet i TJs bil.
Jack drepte Lou Mrozek.
Lise Knudsen www.sdimedia.com