- Hvordan kom våpenet inn i bilen din? - Den som drepte Lou.
- Tidligere... - Ikke lyv for å være snill.
Er det ikke sprøtt at kvinner gjør det?
Jeg vet hvem som drepte onkel Lou. Det gjør du også.
Husker du da du ringte og trengte hjelp til å finne trylleboken?
Lou Mrozek ble drept den kvelden. Jack sto der da vi snakket sammen.
Jeg er her for å tilstå. Jeg drepte Lou Mrozek.
Du har visst noe å si om Mrozek-drapet?
Det var meg. Jeg drepte Lou Mrozek.
Sier du det?
Start fra begynnelsen.
Lou begikk underslag fra Karsten Allied.
Det foregikk en stund. Han hadde over en million før vi skjønte det.
Jeg konfronterte ham, og situasjonen ble opphetet.
- Jeg visste ikke om våpenet. - For beskyttelse.
Han var paranoid. Skvetten.
Jeg burde ha forutsett det, men våpenet overrasket meg.
Han siktet på meg, og instinktivt tok jeg det fra ham og skjøt ham.
Det var ikke gjennomtenkt. Det var som en refleks.
Hva med TJ Karsten? Var han med deg?
- Jeg forfulgte ham fra restauranten. - Hvorfor det?
Han var opprørt. Jeg ville passe på at det ikke skled ut.
- Men det gjorde det? - Etter at TJ hadde dratt.
- Det var da du skjøt ham? - Ja.
Det var i selvforsvar, som sagt.
Så så vidt du husker,-
- så er det dette som skjedde 27. september 2013?
Ja.
Jeg ville bare snakke med ham.
Og så skled det ut?
Ja. Du kan nok si at det skled ut.
- Beklager at jeg maser... - Han vil ikke treffe deg.
Si at jeg er her og at jeg ikke drar før han slipper meg inn.
Du har vært her hele morgenen. Du bør nok dra hjem.
Hei. Jeg skal treffe Jack McAllister.
Populær fyr.
Kan jeg se legitimasjonen din?
Ja.
Jeg er Elaine McAllister. Hans kone.
- Vent her. - Takk.
- Elaine... - Nei. Det er ikke noe å si.
Jeg lurer faktisk på noe.
Hvorfor kom du til restauranten min?
Hva ville du?
- Beklager. - Jeg vil bare vite hva du ville?
Jeg ville nok vite mer om Jack.
- Om ekteskapet hans. - Du kan gå inn.
Hvordan fungerte det for deg?
- Dette er om TJ, eller hva? - Nei.
- TJ skjøt ham, og du dekker for ham. - Nei, jeg lover.
- Du gjorde det ikke. Jeg kjenner deg. - Gjør du det?
Kan du virkelig si det etter alt som har skjedd?
Nei, jeg kan vel ikke det.
Lou trakk våpen. Jeg hadde ikke noe valg.
Sier du at du skjøt Lou og lot TJ ta skylden for det?
- Jeg visste at anklagen ikke holdt. - Han havnet i fengsel for deg!
- TJ forstår. - Hva mener du? Var han med på det?
Hvorfor tilstår du dette nå?
De tar opp saken igjen. TJ har vært gjennom nok.
Jeg vet at dette er store greier.
Jeg håper at du vil forstå en dag.
Det tviler jeg på.
Jeg må gå.
- Barna er veldig lei seg. - Si til dem at jeg er glad i dem.
Greit. Ha det, Jack.
- Advokat Jack McAllister i varetekt. - Skru av.
Thatcher Karstens nære medarbeider og svoger...
- Hvordan kan han ha gjort dette? - Jeg ba deg skru av.
Jeg har sagt til meg selv at han var annerledes.
- At han er en av de gode. - Det er han fortsatt.
Hvorfor forsvarer du ham plutselig?
- Han er bare en Karsten-gangster. - Du skjønner ikke.
- Hei. - Hei.
Går det bra med ham?
Ja. Han sier at han er glad i dere begge.
- Går det bra med deg? - Jeg aner ikke.
Det kommer til å gjøre det, tror jeg.
- Kan vi besøke ham? - Nei.
- Jeg vil treffe ham. - Kanskje om noen dager.
- Han beskyttet seg selv. - Nå må du våkne!
Han drepte onkelen vår. Han løy til oss alle.
- Du er en idiot, Vic. - Nå holder det.
Det er bare én ting jeg er sikker på.
Vi må holde sammen om vi skal komme oss gjennom dette.
Da gjør vi kanskje ikke det.
- Er disse nødvendige? - Du er en voldsforbryter.
- Hva gjør du her? - Jeg er tilbake på saken.
En belønning for å ikke gi opp.
Jeg vil vite hva som virkelig skjedde.
- Jeg har fortalt det. - Jeg leste det. God historie.
En slik som lar deg slippe fengsel. Men det er noe som ikke stemmer.
- Det er sannheten. - Er du sikker på det?
Jeg har bevis mot deg som kan gi deg en lang straff.
- Hva snakker du om? - Bevis på motiv og forsett.
-"Selvforsvaret" ser ut som en vits. - Du lyver.
Nei, men jeg tror du gjør det.
Fra nå av snakker du med advokaten min.
Sara venter fremdeles utenfor.
Hun har sittet der i flere timer.
Greit.
Han vil treffe deg nå.
Hva foregår? Hvorfor ville du ikke treffe meg?
- Jeg visste ikke hva jeg skulle si. - Jeg var med deg den kvelden.
- Nei, du blander datoene. - Du skjøt ikke noen!
Jeg skjønner at du vil hjelpe meg, men det trengs ikke.
- Hva gjør du? - Jeg tilstår.
- Det er umulig. - Jeg har advokat. Det ordner seg.
Nei, det ordner seg overhodet ikke. Du lovte meg.
- Du lovte å ikke stenge meg ute. - Jeg skjøt ham. I selvforsvar.
Jeg forstår det ikke.
Hør på meg. Alt skjer av en grunn.
Jeg sa at jeg ikke vil ha den.
Til huslånet. Barnas skolepenger.
- Jack kan bli lenge borte. - Jeg trenger ikke din hjelp.
Du er en idiot. Ingenting forandrer seg.
Alt som foregår, det rotet familien er involvert i, er destruktivt.
Alt er på grunn av deg. Jeg vil ikke ha det.
Det er utrolig.
Uansett hva som skjer, så er det visst min feil.
Hør her. Jack er ikke den vi trodde.
Det burde være ganske opplagt nå.
- Han lurte oss alle. Særlig deg. - Vi snakker ikke om det.
Hva snakker vi om, da? Det er ikke så enkelt som du tror.
- At han ble arrestert, betyr... - Han dro dit selv og tilsto.
Han fortalte politiet alt. Jack skjøt ham for å forsvare seg.
- Så han sier det er selvforsvar? - Ja. Kanskje han slipper fengsel.
Kanskje barnebarna dine slipper å miste faren sin.
Jeg må på jobb, du finner veien ut.
Drew?
- Ollie ble hentet tidlig i dag. - Jeg ville snakke med deg.
Jeg må straks dra, men sett i gang.
Jack er uskyldig, og det tror jeg du vet.
Han tilsto. Han plasserte seg selv på åstedet.
Han kunne ikke ha gjort det. Han var i Dune Acres med meg.
Jeg forteller deg sannheten.
Kanskje du bare sier det du må for å hjelpe ham.
Det er ikke første gang. Ingen andre vil tro på deg.
Du prøver å redde en mann som ikke vil reddes.
Hvorfor? Jeg vet ikke. Jeg bryr meg ikke.
- Beklager å gjøre dette mot deg... - Jeg prøver å løse en forbrytelse.
Uten bevis er historien din upålitelig.
Jeg må ta denne. Vi snakkes senere.
Hallo?
- Ny informasjon har kommet frem. - Ikke gi meg den.
- Hvorfor er han ikke siktet for mord? - Jeg kan ikke diskutere detaljene.
Du hadde ingen sak før jeg ga deg en!
Han finner opp selvforsvarsgreiene for å unngå tiltale.
- Enhver idiot skjønner det. - Vi følger alle ledetråder.
Hør på meg. Han er den beste løgneren du har møtt.
- Du lar ham slippe unna med det. - Jeg må gå. Ha det.
Hvis du vil bli med, så gjerne det. Jeg kan dra alene også.
- Hei. Hyggelig å se deg igjen. - Hei.
- Artikkelen din ga oss mange kunder. - Fint. Det er flott.
Hvordan gikk fotosesjonen?
Det viser seg at døde fisk er svært samarbeidsvillige.
Hvordan valgte du det? Fotografering.
Faren min ga meg et polaroidkamera da jeg var liten.
- Hva med deg og jussen? - Det var en tilfeldighet.
Jeg hadde visst talent for det.
Å planlegge, spille ut de verste mulighetene og beskytte mot dem.
- Hvordan gjør du det? - Ved å se på hvorfor det ville skje.
Hvis du vet hvor du skal se, fins det grunner for alt.
- Går det bra? - Unnskyld?
Du burde komme inn. Det har blitt kaldt.
Ikke som sist du var her. Var det tre måneder siden?
Det virker som et helt liv.
- Violet. - Drew.
Dette kan bare bety at det er verre enn Jack sier.
Han hyret meg mest fordi han er bekymret for hvor fanatisk du er.
Jeg bryr meg ikke om hva han synes.
Jeg har alltid hørt at du er en av de gode-
- som heller vil oppnå rettferdighet enn å kaste bort alles tid.
- Han tilsto, gjorde han ikke? - Selvforsvar, ikke drap.
Jeg har bevis på Jacks underslag og et intervju med regnskapsføreren.
- Som du har fått av...? - Du vet at jeg ikke kan si det.
- Det lyser Karsten lang vei. - Ingen kommentar.
Du har vitnesbyrd fra en skurk av en regnskapsfører-
- og tvilsom bokføring du har fått av en hevnlysten skurk.
Det er rykter, det er indisier, og vi vet begge at det ikke holder.
Vi får vente og se hva dommeren sier.
Du er ikke slik jeg trodde. Du er faktisk ganske søt.
Ryktet ditt sier at du er en mann med prinsipper.
Det er trist å se deg gå fra Karsten-motstander til dette.
Ring meg om du får igjen samvittigheten din.
Hei. Jeg håper dere har oppholdet mitt i september i bøkene deres.
September? Nei, men jeg sjekker inn alle selv, og glemmer ikke et ansikt.
Du har et veldig pent ansikt, men jeg husker det ikke.
Jeg kom ikke til disken.
Men...det gjorde han.
Jeg er ikke sikker. Jeg husker ham kanskje litt. ID og kredittkort?
- Jeg glemte lommeboken. - Vi må ha ID og kredittkort.
- Er det gjesteboken? - Ja, alle må signere i den.
- Du kan beholde vekslepengene. - Kan jeg ta en titt?
Takk.
- Hva har vi? - Ikke stort.
- Jeg får ikke tak i filen. - Karsten fikset på den.
- Hva om jeg ikke kan bevise det? - Jeg har tro på deg.
Anklagen er bygget på indisier, men den er solid.
Karsten har fremdeles stor innflytelse. Vil du dette?
Jeg er ikke sikker på at jeg har noe valg.
Jeg kommer aldri til å spørre deg om du er skyldig.
Jeg har en anelse om at du ikke skjøt noen, ikke engang i selvforsvar.
Jeg kan ikke begynne å spekulere på hvorfor Karsten gjør dette mot deg.
Jeg kommer ikke til å la deg henge deg selv.
Det vi skal gjøre, er å trekke tilståelsen.
- Vi sier den kom under tvang. - Det var ingen tvang.
Vi kan bestride underslaget og den urederlige bokføreren.
Samtidig kan vi etterforsket drapet og finne drapsmannen.
- En bærekraftig teori. - Det vil ikke fungere.
Jeg vet du har prøvd, men jeg har mer erfaring med kriminalsaker.
Jeg har mine metoder. Jeg kan få deg ut av dette.
Den beste måten å gjøre det på, er å løse denne saken.
Jeg er klienten. Du må gjøre som jeg vil. Det var selvforsvar.
Gå etter Thatcher og falske bevis. Ikke la meg bli tiltalt for mord.
- Men ikke ta opp saken? - Drapsmannen spiller ingen rolle.
Handler alt dette om Karsten? Hva skjedde med dere?
Vi kranglet.
- Du er en underlig fyr. - Ikke egentlig.
Det er bare vanskelig å se hvor normal jeg er av og til.
Er du sulten? Det er ganske fullt her.
Vi må kanskje vente en stund.
Vi kan gå hvis du vil. Det er opp til deg.
Ja, vi kan få oss noe å spise på stasjonen.
La oss gjøre det.
Unnskyld? Bordet deres er klart.
- Skal vi ta et senere tog? - Ja.
- Kan jeg hjelpe deg? - Ja.
Husker du at jeg og denne mannen spiste middag her?
- Jeg tror ikke det. Når var det? - For tre måneder siden.
- Mener du det? - Ja. Vel, takk skal du ha.
Hvor lenge beholder dere opptakene fra overvåkningskameraet?
La meg sjekke.
- Drew Stafford. Legg igjen beskjed. - Jeg er på vei til kontoret ditt.
Hvis du vet hvor du skal se, er det en grunn for alt.
Du mistet skjerfet ditt. Det blir kaldt.
Jeg begynte å tro jeg kunne se for meg livet ikke slik det er, men...
...slik du vil det skal være.
Dette er ekte.
Lykke er verd å kjempe for og forandre seg for.
Vi kan bare håpe på at vi er der vi skal være.
Det er jeg sikker på akkurat nå.
Uansett hva som skjer, skal vi møte det sammen.
Det lover jeg.
Alt skjer av en grunn.
- Har du vist dette til noen? - Ikke ennå.
- Hvordan fikk du tak i det? - Jeg dro til Dune Acres.
Det fikk meg til å huske at du alltid planlegger fremover.
Jeg vet at du vil jeg skal følge deg uten å måtte si hvorfor.
Jeg trodde ikke jeg kunne det.
Men det kan jeg. Hvis det er det du vil.
Jeg kommer ikke til å bruke det.
Hva fikk deg til å bestemme deg for det?
Tiden er ute.
Jeg har en bursdagsgave til deg.
Den er hjemme hos deg, i en av eskene.
Den har stripete papir og blå sløyfe. Jeg vil du skal åpne den.
- Ja vel. - Du vil forstå.
Hei, Vic.
Går det bra med deg?
Jeg skjønner at du er sint. Vi kan snakke om dette.
Pappa drepte ikke onkel Lou.
- Jeg vet at det er vanskelig å tro. - Nei.
Jeg mener at alt dette har skjedd på grunn av meg.
Samme hva faren din har gjort, så var det hans avgjørelse.
- Det er ikke din feil. - Hør på meg!
Jeg sier at det er det.
Jeg var der den kvelden da Lou døde.
Jeg slapp av TJ og parkerte bilen.
- De kranglet da jeg kom. - Du har ikke noe med det, TJ!
- Bare forklar meg... - La meg være!
Lou hadde pistol. Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
- Legg den fra deg, Lou. - Ikke gjør det, TJ.
- Legg den vekk! - Nei, TJ. Stopp, vær så snill!
TJ slo pistolen ut av hånden hans. Jeg tok den opp, det skjedde så fort.
- Gi meg pistolen! - Nei!
Vic! Vic!
Jeg er lei for det.
Jeg vet ikke hvorfor jeg gjorde det. Jeg er lei for det.
- Hvor er han? - Han er ovenpå.
Jeg kunne ikke lyve mer. Det er på tide å si sannheten.
- Jeg tror du har rett. - Nei, det har han ikke.
Vi kan ikke si dette til noen. Vi må holde for oss selv.
- Jack har en plan som alltid. - Jack er forvirret.
Det er nok det som disse månedene har handlet om.
- Vi kan ikke la ham være der. - Nei! Jack er smart.
Han vet hva han gjør. Vi kan ikke gi opp.
Vi må holde sammen. Det er slik vi gjør det.
Du er virkelig et vanedyr.
Whiskyflasken er der den pleide.
Hei, Violet. Det var lenge siden sist.
Jeg har hatt det travelt, du har vært diskret. Helt til nylig.
Jeg har ikke trengt tjenestene dine.
Så, diskret nok.
Du fikk Jack til å forsvare TJ da han ble anklaget for mord.
- Hvordan gikk det? - TJ er fri, vi vet hva som skjedde.
Tror du det?
Du kunne ha trengt min hjelp.
Da hadde du ikke trengt å hanskes med meg nå.
Hanskes jeg med deg?
Du vet at Jack har fått meg til å representere ham?
Hvorfor skulle han ikke ha den beste?
Husker du da jeg forsvarte dere i bestikkelsessaken i 08?
- I Blagojevichs dager? - Han fikk som fortjent.
Delstaten gikk etter Jack. De tilbød immunitet om du sviktet ham.
Det var en bra avtale, men du tok den ikke.
- Du ble fornærmet da de spurte. - Skulle jeg angi min egen sønn?
Hva har forandret seg?
For det første, så drepte han svogeren min.
Vi vet begge at det ikke er sant.
Jack har av én eller annen grunn stilt seg i skuddlinjen. Hvorfor?
Jeg er bare en lovlydig forretningsmann som samarbeider.
Hvordan kan du tro at det ligger følelser bak?
- Skal du vitne mot Jack? - Hvis jeg må.
Er du klar til å bli kryssforhørt av meg?
Fortiden ligger bak oss. Jeg kommer til å gå hardt ut mot deg, uansett.
Skal det være en trussel?
Nei. Jeg foreslår bare at du fjerner foten din fra Jacks nakke-
- før noen sparker deg i ballene.
Ja, det er visst en trussel.
- Hei. Oliver sover. - God natt, da.
- Hvorfor ringte du tidligere? - Jeg var nysgjerrig på saken.
- Vi går for overlagt drap. - Hva? Hvorfor?
- Hva får han om han blir dømt? - 20-60 år, sannsynligvis.
Det er flere anklager, så han blir gammel før han slipper ut.
Han skjøt ham ikke, Drew. Jeg har bevis.
Det er Dune Acres. Det er tidsstemplet. Kl. 20.08.
Jeg vet at du ikke vil fengsle en uskyldig mann.
Så tilståelsen var en løgn? Hvorfor?
Jeg vet ikke hva eller hvem jeg skal tro på.
Jeg er ærlig talt lei av å ha det sånn.
Han var med deg. Men vet du hva?
Han har gjort mye galt i sitt liv.
Hvis dette ikke er riktig, er han likevel der han hører hjemme.
Jeg har en tilståelse fra en fyr og fakta som støtter den.
Er dette løgn, så skjuler han nok noe verre!
- Det er ikke sant. Jeg kjenner ham. - Du kjenner ham!
- Forklar. Si hvorfor han ville lyve! - Fordi det var sønnen hans.
- Så Jack dekker for sønnen sin? - Han vil aldri tilstå det.
- Jeg lovte å ikke si noe, men... - Men hva?
Redder du Jack ved å fri til rettferdighetssansen min?
Vil du fengsle en mann for å beskytte barnet sitt?
Et barn som skjøt en mann!
Skal jeg bare overse det? Tror du virkelig at det er det rette?
Før ville du bare ta Karsten. Hva om Jack angir ham?
- Prøver du å forhandle? - Ville du vurdert det?
- Mot Karsten? - Er ikke det viktigere?
Nei. Ikke viktig nok. En mann ble drept.
Selv om Jack ikke gjorde det, så løy han flere ganger.
Det er imot loven. Han prøver å fordreie rettssystemet.
Hele livet har han jobbet for et kriminelt foretak.
- Han har forandret seg. - Er han en slags helt, en martyr?
Det du er innblandet i med ham... Du er på dypt vann.
Han er en fæl fyr. Hvorfor skulle jeg la ham slippe unna?
Jeg vil ikke ha ham nær deg eller Oliver. Det er ikke trygt.
Greit.
- Dere slo dere sammen. Effektivt. - Sitt ned og hold kjeft.
Jeg ville ikke ha begynt slik. Vi har et forslag.
- Dere vil at jeg skal angi Karsten. - Vi vil ha alt som trengs.
Så slipper han fri? Ingen anklager eller fengsel?
Vi slipper ham ut mot kausjon.
Tiltalen står fremdeles. Ingen garantier før vi ser hvordan det går.
- Uten en avtale sier han ingenting. - Uten en avtale blir det livstid.
- Gi oss et øyeblikk til å avtale det. - Det går bra.
Er det nå du skal banke meg?
Det hadde vært noe. Det får bli en gang når jeg ikke er på jobb.
Du og jeg skal finkjemme Karstens historie.
Hvis det går som det burde, drepte du Mrozek i selvforsvar.
Du får minimumsstraff. Kanskje du er ferdig.
Men hvis du utelater noe som helst...
- Hvis du unnlater å si noe... - Så kommer du og tar meg.
Nei. Da tar jeg sønnen din.
Jeg er glad du er ute.
Du sa det til Drew. Jeg ba deg ikke gjøre det.
Du snakker om tillit, og så gjør du det der?
Du risikerte å avsløre hemmeligheten som beskytter sønnen min?
Du har rett. Jeg beklager.
Jeg tror du ville gjort det samme om du var meg.
Du burde dra hjem. Familien din og Vic trenger deg.
Jeg må finne ut hva jeg skal gjøre for ham.
Vi snakkes vel i morgen, da.
Jeg tror ikke det.
- Hva mener du? - Alt som har skjedd, er vår feil.
- Vi har vært egoistiske. - Nei.
Det skjer på grunn av livet jeg har levd og som jeg vil bryte ut av.
Det jeg bryter ut av sammen med deg.
Jeg kan ikke forestille meg familien Karsten eller Ollie i livet mitt.
- De kommer ikke til å være det. - Det gjør de.
Du kommer alltid til å være en av dem.
Jeg elsker deg, men jeg kan ikke være sammen med deg.
Lise Knudsen www.sdimedia.com