- Hvordan knytter vi Karsten til mord? - Du fikser ting. Fiks det.
Tidligere på Betrayal...
- Pent fall. - Godt gjort, Jack.
- Alt som skjer er min skyld. - Nei.
Du gjorde det du måtte for å forsvare deg.
Hva pokker var det?
Sara? Jeg heter Robert. Jeg er lege.
En ambulanse er på vei.
- Blodtrykket synker! - Jeg trenger en laryngeal tube!
Det skal gå bra, Sara.
Stopp! Politi! Vis meg hendene!
- Hold hendene der jeg ser dem! - Hold dere sør for LaSalle, folkens!
- Gikk hun ut? - Jeg vet ikke.
- Sara? - Hva skjedde?
- Vi fikk jævelen, kaptein! - Slipp meg!
- Ro deg ned! - Gi deg!
Sett deg inn.
- Hvordan gikk operasjonen? - Vi kan prate når hun er plassert.
- Bare si om hun er ok. - Kulen gikk gjennom henne.
Hjerte og ryggrad klarte seg, men ikke hovedpulsåren.
- Kan dere fikse det? - Ja, og det har vi gjort.
Men hun mistet mye blod. Vi vet ikke om hjernen er skadd enda.
- Skadd? Hva skal det bety? - Vent her, jeg forklarer etterpå.
Forklar meg det nå.
Hjernen hennes kan ha mistet oksygen.
Om hun har lidd noen permanent skade...
Det vet vi innen de neste 24 timer.
Følg med på blodcellene.
Ambulanse 12, besvar forespørsel fra akuttlege.
- Jeg fikk beskjeden, Jack. Hva skjer? - Elaine.
- Hva gjorde han? - Vic skjøt noen.
- Hva? - Han prøvde å drepe Sara.
Jeg husker et av vårt første møter. Du utfordret meg-
- til å isbade i sjøen.
Du telte til tre og hoppet uti.
Jeg bare stod der. Du gjorde det.
Du var så sint på meg, men jeg husker jeg tenkte...
"Denne jenta er tøffere enn jeg trodde."
Gjør det igjen.
Det er bra. Kjempebra. Vent et øyeblikk.
Min kone våkner opp, doktor.
Storjuryen kommer til å tiltale deg.
- De vil diskutere lenge. - Det vil de ikke.
En god aktor kan få storjuryen til å tiltale et skinkesmørbrød.
- Drew Stafford er en god aktor. - Jeg betaler deg godt. Fiks det.
Det er ikke så enkelt. Mikolaj samarbeider.
Han sier du bestilte drapet på Jack.
Tiltalen vil utvides med oppfordring og medvirkning til drap.
Du må ordne en verdig måte jeg kan overgi meg på.
Jeg trenger litt tid til å ta meg av noen ting.
- Trenger du hjelp? - Nei, det går bra.
- Hvem skal du besøke? - Henne.
Hei, Sara. Jeg er doktor Hoffman. Vet du hvor du er nå?
Sykehuset.
Vet du hvem denne karen er?
- Han er mannen min. - Bra.
Sett deg ned. Jeg skal si fra når du kan gå inn.
Vet du hva? Jeg burde gå.
Jeg ville bare vite at hun har det bra.
- Jeg dekker det. Han vil ha alt. - Hva pokker er det som skjer?
Quincy Theringer, FBI.
Karsten Allieds driftsmidler fryses. Kontorene er midlertidig stengt.
- Er de her for å ydmyke meg? - Nei, slett ikke.
Dette er urimelig. Han er ikke engang tiltalt enda.
Der må jeg korrigere deg. Det er han.
Det er saftig lesning. Mange stygge saker.
Er jeg arrestert?
Påtalemakten gir deg 24 timer til å overgi deg, mot min anbefaling.
I mellomtiden puster jeg deg i nakken.
Forviller du deg for langt fra byen eller setter deg i omstendigheter-
- som virker mistenkelige, så stormer vi inn.
Vi sleper deg av gårde som en simpel kjeltring.
- Hei, far. - TJ.
Jeg forventet ikke å se deg her.
Jeg ville snakke med... Kan jeg komme inn?
- Jeg vet at de arresterer deg. - Ja.
Det blir rettsak. Jeg havner nok i fengsel.
Jeg vet ikke helt hvor lenge.
Du har slått dem før. Du kan gjøre det igjen.
I mellomtiden setter jeg opp et fond for deg og din søster.
Det er nok penger til dere begge. Til barna også.
Elaine blir trustee. Forstår du hva det innebærer?
- Hun styrer det. - Riktig.
Men om du trenger noe, tar hun seg av det...
...til jeg slipper fri.
"Lainie"...
...jeg er lei for det.
Kom deg ut av dette huset. Jeg vil ikke se deg.
Jeg vil aldri se deg mer. Kom deg ut!
Du kan prøve igjen når ting har roet seg mer.
Er det sant, far?
Prøvde du å få Jack drept?
Det...Det er komplisert.
Folk er kompliserte.
Både det de gjør og grunnene til at de gjør det.
Jeg forstår kompliserte ting, far.
Bedre enn du kanskje tror.
Ta godt vare på søsteren din.
Hvordan går det med deg?
Jeg får ikke besøkt deg mer etter dette.
Jeg vet det.
Vi ber retten om å overføre deg til en psykiatrisk ungdomsklinikk.
Jeg er 17 år og voksen ifølge loven.
Vi skal kjempe imot det.
Du må forstå en ting, Vic.
Jeg sviktet deg.
Jeg lærte deg ting som var galt.
Svært galt.
Det førte til at du havnet her...
...og det...er jeg veldig lei meg for.
Du sa en gang...
...at jeg aldri måtte si unnskyld.
Det var en av de gale tingene.
- Jack. - Skal du gjøre ferdig jobben?
Bare gi meg to minutter.
- Jeg vil forklare... - Forklare hva?
Jeg vet det ser ille ut, men jeg vil hjelpe Vic.
Var det ikke for din hjelp, ville Vic vært hjemme nå.
Var det ikke for din hjelp, ville foreldrene mine vært i live.
Dine foreldres død var en ulykke.
Formannen min slurvet med stillasene.
Skjøtene frøs fast. Det blåste.
Så da gjorde du opp for det ved å ta inn meg?
Nei.
Jeg står her fordi det er viktig for meg å rette opp mine feil.
Du kunne jo ha tenkt på det før du sendte en leiemorder etter meg.
KARSTEN ALLIED
- Er de her? - De er på vei opp.
Gi meg bare et øyeblikk.
Er han der inne?
Vennligst åpne døren, Mr. Karsten.
Mr. Karsten?
Han har låst den. Hva pokker er det som skjer?
Herregud. Slå inn døren!
Kom igjen! Åpne den døren nå!
Min far var ingen religiøs mann.
Men da jeg fikk vite at vennene hans fra Trojkovo-
- ville hedre hans minne her, skjønte jeg det.
Fellesskap, familie, lojalitet...
Det var religionen hans. Det var det han trodde på.
Jeg har brukt mye av livet mitt på å være sint på faren min.
Han gjorde forferdelige ting.
Men...jeg husker ikke hvem som sa dette først...
"Tilgivelse er den sterkes egenskap."
Er det én ting faren min klarte, så var det-
-å oppdra meg og broren min til å bli sterke.
Så...
For å hedre min far i dag, tilgir jeg ham.
Hele livet jobbet han desperat for å nå målet om å gjøre det stort.
Han ville sette sitt merke på verden, men den sanne arven vi etterlater,-
- er våre barn.
Våre barnebarn.
Det er det som virkelig teller.
Det er så viktig å gjøre det rett.
Ok, slipp den invalide fram!
Ikke kom til kjøkkenet, jeg har en overraskelse!
- Tenk at en trapp kan være så fæl. - Gi det litt tid.
- Gikk du i begravelsen? - Ja. For en røre.
- Jeg syntes faktisk synd på dem. - Ja.
- Bli her til du er frisk og rask. - Det skulle ikke ta så lang tid.
Ta den tiden du trenger.
Jeg er lei for det, Drew.
- Bon appétit. - Hva er dette?
Kaneltoast. Far viste meg hvordan jeg kan lage det selv.
Takk, vennen!
Dette er perfekt.
- Vi har fulgt med på deg. - Overvåket deg.
Er det forskjell på å følge med og overvåke?
Han prøver å si at ledelsen i Demokratene er imponerte.
Vi vet du har ambisjoner. Dette er din sjanse.
Jeg vil gjerne bli statsadvokat.
- Nei, vi snakker Kongressen! - Hva?
Det er en ledig plass, og du er vår beste kandidat.
- Dere er gale. - Nei, vi er metodiske.
Du er smart, kjekk og har stoppet en av Chicagos verste kriminelle.
Du har jobbet for dette gjennom hele karrieren.
- Tidspunktet er upraktisk. - Ja, vi må prate om din kones affære.
Vær ærlig og snakk ut med én gang, og gå videre til viktigere saker.
- Du vet vi er midt i en skilsmisse? - Du er ikke skilt enda.
Du har ikke engang sendt inn papirene, så la det være.
Vi er metodiske, ikke sant?
Ei jente i klassen er forelsket i ham. Han ville ikke si navnet.
Forelskelse? Allerede?
Han ser så liten ut når han sover.
Så...Jeg har blitt bedt om å stille til Kongressen.
Er det sant? Det er flott.
Det er det du alltid ville.
De håper at jeg har med deg på scenen ved kampanjer.
Jeg sa det var umulig, skilsmissen er i gang.
De sa..."Hvilken skilsmisse?"
Du sendte aldri inn papirene.
Jeg vil ikke gå tilbake til å flytte ut hver tredje dag.
- Vil du? - Nei.
Men det er ikke bra for noen av oss om vi bare gjør det for Oliver.
Det er ikke bare det.
Jeg vet ikke om du kan stole på dine følelser akkurat nå.
Jeg vet ikke om noen av oss kan det.
Men vi...vi trenger ikke å ha alle svarene nå.
Men vil du ha meg med på scenen, så bare si fra. Jeg stiller.
Dette er drømmen din. Jeg vil at du skal få den.
Velg meg inn i Kongressen, så vil jeg kjempe for denne statens framtid.
For våre barn.
For våre barns barn. Det er arven som teller.
Var din kone involvert med Thatcher Karstens svigersønn?
Motstanderen min er desperat om det er det beste han har.
Jeg elsker min kone. Er ekteskapet vårt perfekt? Nei.
Si fra om du finner et slikt.
Vi elsker hverandre og vår sønn. Vi har gått gjennom tunge ting,-
- men det har ikke noe å gjøre med det jeg vil utrette her nå.
Hvor er din kone i dag, Mr. Stafford?
Kampanjesjefen min ville ha dem her i dag, men jeg sa nei.
De er familien min, ikke tilbehør.
De er ikke verktøy for å fremme karrieren min.
De er det viktigste jeg har.
- Neste spørsmål, takk. - Hvilke endringer vil du kjempe for?
Jeg vil kjempe for denne statens framtid. For våre barn.
Han er litt dust, men noen må vi vel stemme på.
Ja, jeg er ingen fan.
Hvordan går det? Jeg ventet ikke å se deg her mer.
Jeg lurte på om du har en bil som tåler en lang tur.
Noe pålitelig som ikke har gått for langt.
- Skal du noe sted? - Jeg vurderer det.
Jeg har fikset opp denne til salg. Den har ny registerreim.
Den bruker en del bensin, men har bare gått 177 000 kilometer.
Ja da, denne passer fint.
Du bryr deg ikke om prisen engang?
- Det er fint å være rik. - Jeg betaler ikke.
Du bytter en bil verdt 60 000 dollar med en herjet pick-up?
Jeg trenger den ikke mer. Vil ikke ha den.
Gå og kjøp hva du vil, du har nok av gryn.
- Du trenger ikke bytte med meg. - Nei, men du har alltid likt den.
- Jo, men... - Blir du glad av å kjøre den?
- Jeg blir glad av så mangt. - Alle fortjener litt glede. Ta den.
SNYDER'S
- Hei, TJ! Hva skjer? Er du ok? - Ja, veldig.
Hvorfor skulle jeg møte deg her ute?
Visste du at far elsket en annen kvinne før han møtte mor?
- Nei. - Hun var en blues-sangerinne.
Hun jobbet på Green Mill, der han jobbet før.
Det er ved North Side. Alt står her.
Jeg vil ha en kopp kakao. Vil du ha noe?
Nei, ellers takk.
- Jeg ser etter Kayla. - Der borte.
Kayla? Kayla DuMond?
- Kjenner jeg deg? - Jeg er TJ Karsten, broren din.
Jeg visste ikke at du fantes før et par dager tilbake.
- Hva fikk ham til å fortelle det? - Han skrev et brev. Han døde.
Han trodde du var i Detroit, men jeg fant deg her.
Jeg og sønnen min dro fra Michigan etter at mor døde.
Vi trengte en ny start.
- Er du Kayla? - Dette er Elaine.
Sønnen min spør ofte om denne siden av familien.
Nå har jeg en god historie til ham.
- Hvor gammel er han? - Femten.
- Du må signere disse. - Hva er det?
Jeg vil overføre halve fondet mitt til Kayla og sønnen hennes.
- TJ? - Du styrer det, så jeg kan ikke.
- Nei, nei. Jeg kunne aldri... - Det er i orden Kayla. Virkelig.
Er det noe som er sant om oss, så er det at vi har nok av penger.
Du er familie, tross alt.
Så du lurte meg ut hit så du kunne gi bort halvparten av pengene dine?
Og for å møte søsteren vår.
Og en ting til... Wisconsins beste jerky.
- Hva skjedde med bilen din? - Jeg ville ha noe mer praktisk.
Bli med inn til byen, jeg skal spise middag med Val.
Jeg drar ikke tilbake til byen.
Jeg har alltid hatt lyst til å se den store broen i San Francisco.
Hva? California? Alene? Hvor lenge?
En stund. Jeg vil se hvordan det går.
Jeg har en venn der som kan skaffe meg jobb som bilreparatør.
Nei, det er ingen god idé.
Du har alltid vært så snill mot meg.
Du har vært en fantastisk søster.
Vær så snill å ikke motsi meg nå.
Men det er så langt vekk. Du har aldri bodd alene engang.
Det er på tide jeg gjør noe fornuftig med livet mitt.
Jeg kan ikke la et gammelt traume bli hele historien min.
Det er ikke historien min. Historien min har knapt begynt.
Den begynner i dag.
Må du dra så snart? Kan du ikke vente litt?
Jeg vil være på egen hånd nå. Jeg vil ut i verden.
Verden vil bli et bedre sted.
Jeg fikk et postkort fra TJ. Han kjørte gjennom Sør-Dakota.
Ja, jeg snakket med ham i morges. Han er i Idaho allerede.
Han tok en kjørepause for å isfiske.
Det tok ikke lang tid å selge dette stedet.
Det er vel selgers marked nå.
- Det føles så plutselig. - Ja. Vel, du vet...
...Val skal på college til høsten og jeg kan ikke se Vics rom uten...
Jeg vet. Ikke jeg heller.
Jeg forstår ikke hvordan vi overså det.
Han må ha kjempet i flere år. Hvordan overså vi det?
Hva slags foreldre var vi?
Du er en vidunderlig mor. Det har du alltid vært.
Jeg gjorde ikke min del, men jeg prøver å gjøre opp for det.
- Har du begynt på den nye jobben? - Nei, det er neste uke.
- Jeg håper du vil trives. - Jeg også.
Vi snakkes snart.
Jeg vasker biler på gata og gjør andre strøjobber.
Jeg har spart penger og kan kjøpe flybillett til henne. "Nei", sier de.
Dette er ikke vårt felt, Mr. Abdaze.
En foreldreløs jente i leiren...
Hun kan bli voldtatt. Drept.
Greit, vent litt.
- Kan vi snakke, Grant? - To minutter. Kom igjen.
Denne somaliske flyktningens niese er blitt foreldreløs i en leir.
Han vil fly henne hit, men nektes fordi hun ikke er nær slektning
Utallige folk ville komme om vi slapp inn utvidet familie.
- Alle er noens søskenbarn. - Jenta er seks år gammel.
Jeg kjenner noen i departementet...
Jeg vet du fikser ting og er vant til å få viljen din.
Men disse problemene er for store. Du kan ikke fikse dem.
Jeg må gjøre et frivillig prosjekt og tenkte jeg kunne være lærling her.
Det er ganske kaotisk her.
Ja, men det er kult. Det er flott at du gjør det.
- Hvordan var college-turen? - Den var fin.
Mor drev meg litt til vanvidd.
Du er akkurat som henne. Tøff og modig.
- Hun sa du likte NYU. - Ja.
Men jeg er usikker. Jeg vurderer å reise et år i Europa.
Jules har alltid ønsket å se Italia.
- Hva? Dårlig idé? - Jeg skulle si det, ja.
Jeg skulle be deg la være og gå på college.
Men jeg innså at det ville vært hyklersk.
- Elsker du Jules? - Ja, jeg tror det.
Jeg brukte mange år på å bare følge strømmen.
Og å ikke ta bevisste valg for livet mitt.
Du blir ikke lykkelig ved å ha flaks. Du må sørge for å bli det.
Er det noe jeg har lært, så er det det.
- Kom, sitt på med meg. - Kan ikke, jeg skal møte Jules.
- Undersøker du om lærlingplass? - Ja visst.
Takk.
Ingen av oss ville ha...
Alt jeg prøver å si om Vic høres så hjelpeløst ut.
Du kom aldri til sykehuset.
Jeg hørte du var stabil, og Elaine sa du var skrevet ut.
Det er sent. Jeg bør gå.
Ja, jeg også.
- Hvor bor du nå? - High Rise, et par kvartaler bort.
- Høres fint ut. - Det er praktisk.
Det har...fin utsikt over vannet.
Det er fint å se deg.
Ta vare på deg selv.
Hun tok millioner i bestikkelser fra organisasjonene?
Hun ser ut som en high school-rektor.
Kan vi få Times til å vise det?
Det skylder de oss. Dette er tredje scoop vi gir dem på to uker.
Hør på deg. "De skylder oss." Høy på pæra!
- Jeg liker det. - Jeg møtte på Jack.
Det var grusomt. Vi var som fremmede.
Kanskje det er best. Vinner Drew, så flytter du vel til DC?
Jeg vet ikke, vi har ikke diskutert det.
Det er en kjempeelefant i rommet!
Eller i det minste en veldig stor mastiff.
Er du og Drew sammen igjen eller ei?
Ingen av oss er helt sikre.
Jeg økte fem poeng i meningsmålingene.
Fortsetter det sånn, passerer jeg Daniels innen måneden.
Og så flytter vi til DC alle sammen?
Drew? Vet vi hva vi gjør her?
Leker vi "mor, far og barn"?
Altså, tiden vi har hatt sammen nå-
- har vært god. Det føles rett.
Men jeg er engstelig.
Jager vi etter noe vi har tapt?
Kanskje vi aldri hadde det.
Vi var for unge og dumme til å se at vi ikke gjorde det riktig.
Men de siste månedene føler jeg at vi har funnet noe.
En dypere forståelse for hverandre.
Jeg vet det er galskap, men all denne elendigheten...
...dette marerittet...
Kanskje vi måtte gjennom det for å komme hverandre så nære.
For å komme hit.
Har du sett DC når kirsebærtrærne blomstrer?
Det er ganske nydelig.
Da du sa du skulle hente henne, forventet jeg ikke et slikt tempo.
- Vi var heldige med nødflyet. - Du vet det er mer enn hell.
Fint å møte deg, Fascika.
Hun vil at du skal ha den.
Takk. Jeg liker den.
Lykke til, Mr. Abdaze. Hold kontakten.
- Ny jobb? - Ja.
Et slikt sted kunne ha hjulpet foreldrene dine.
- Jeg må rekke et tog. - Jeg går med deg.
Jeg kunne ikke la ting være som forleden dag.
- Samtalen var så... - ...grusom.
Hvorfor kom du hit? Hva vil du meg, Sara?
Jeg vil vite hvorfor du aldri kom for å se til meg på sykehuset.
Kanskje jeg gjorde det.
Kanskje jeg løp fra politistasjonen etter at Vic var arrestert.
Kanskje jeg snudde like utenfor rommet ditt.
- Hvorfor ville du gjort det? - For å gjøre det rette.
Er det rett at vi aldri møtes mer?
Jeg vet ikke. Å se deg igjen på plattformen...
Jeg kan ikke slutte å spørre meg selv om det.
Ikke jeg heller.
Jeg må gå. Ha en fin kveld.
Hei.
Jeg bestilte et glass vin til deg.
Eivor Bekkhus www.sdimedia.com