DETTE ER EN SANN HISTORIE
DISSE HENDELSENE FANT STED I KANSAS CITY I MISSOURI I 1950
PÅ ANMODNING FRA DE OVERLEVENDE HAR NAVNENE BLITT ENDRET
AV RESPEKT FOR DE DØDE FORTELLES RESTEN SÅNN DET SKJEDDE
- Der er hun. - Gratulerer med dagen, jenta mi.
Gratulerer med dagen
Gratulerer kjære Ethelrida
Gratulerer med dagen
Det er greit. Jeg har også hatt en dårlig dag.
Jeg... Jeg beordret ikke rassiaen.
Det var Josto. Jeg fulgte ordre. Jeg...
- Jeg kan skaffe pengene dine tilbake. - Behold dem.
Vi taper krigen, Odis. Folk blir tatt fra meg.
Folk jeg stoler på, ting jeg har gjort meg fortjent til.
Jeg kjemper ikke bare mot noen italienere.
Jeg kjemper mot en historie på 400 år.
Jeg kjemper mot et tankemønster.
Du liker visst de dokkene. Samler du på dem?
Hva tror du at de føler?
Om å være eid?
Tenk om disse dokkene gjorde opprør og ble borgere av denne leiligheten.
Tenk om de ba om likestilling.
Du hadde kanskje sagt: "Disse dokkene kan dra til helvete."
"Jeg skal knuse disse dokkene, som tror de er mennesker."
"Som tror de er likestilte."
For det er tankemønsteret deres.
Hør her, kanskje du føler at disse italienerne eier deg-
-men du aner ikke hvordan det føles å faktisk være eid, å være eiendom...
før nå. For jeg eier deg.
Du skal hjelpe meg å vinne krigen, ellers dreper jeg deg. Forstått?
- Ja. Ja, jeg forstår. - Bra. Vi hører fra oss.
Hvor lenge tror du at vi må være her?
Broren din er visst ganske sur angående Doctor, hva?
Du...
Bravo, Gaetano.
Bare gjør som hun sier.
Paolo... Nei...
Helvete.
- Skjøt du ham? - Ja, han er jo stor som et hus.
Han sa "i live".
Ja, han puster fortsatt.
Ser du ikke at jeg sliter?
Hva nå?
Han er våken.
Har du hørt om Sugar Ray Robinson?
Ikke? Han vant sine 40 første kamper.
I Harlem kalte vi ham Willy, som var hans egentlige navn.
For å få sin første kamp måtte Sugar låne en annen fyrs fagforeningskort.
Du vet hvordan historien går. Man gjør alt for å få et gjennombrudd.
Først river jeg av deg huden. Så spiser jeg øynene. Forstår du?
Ja, ja... Historien har en andre del. Nå som man har tittelen...
må man kjempe mot alle som ønsker å slå en.
Han her begynte på fluevekt...
og jobbet seg oppover til weltervekt.
Jeg vet hva du tenker. Han er tynn.
Og du har rett, men han har rekkevidde.
Jack Blackburn sa at han hadde sportens beste rette høyre.
Du kan si at hele livet ditt bare var en rekke feil.
Ikke noe problem.
Men Doctor Senator...
Det er han du dør for.
Ja. Kom igjen, kom igjen, kom igjen.
Ja. Ja.
Beatrice sa at jeg skulle komme.
Kan vi ikke få ham til å tie? Jeg holder på å gå fra vettet.
Stakkars Mr. Tucker. Ja, han har en fæl urinsyregikt.
Vi kan bare vente på at hevelsen går ned.
Jeg har ikke glemt makronene, forresten.
Jeg fikk et underlig brev om deg i dag.
Om meg?
Ifølge "Reader's Digest" blir brevskriving en tapt kunst.
Ms. Mayflower, går du i dine pasienters begravelser?
Så klart. Det er den kristne tingen å gjøre.
Noen har skrevet til meg og antydet-
-at oppførselen din i din forrige stilling krever nærmere gransking.
Oppførselen min?
Har du suvenirer fra pasientene dine, de som har gått bort?
Jeg vet ikke hva du mener.
Det sier seg selv at å ta eiendelene til pasienter, er en forbrytelse.
Dr. Harvard...
Jeg kan forsikre deg om at Oraetta Mayflower er en særs god kristen.
Jeg er usikker på hvordan "forbrytelse" staves.
Får jeg se brevet?
- Nei. - Vel...
Får jeg i det minste vite navnet til avsenderen?
Det er anonymt.
Der ser du. En feig handling utført av en feiging.
Det er muligens personlig eller profesjonell misunnelse.
Ja, jeg har sett mye rivalisering i min tid.
Ingen er verre enn dem mellom to fruentimmer.
Dere kvinner og deres ubetydelige småkrangler.
En mann, en profesjonell mann, hadde ikke hatt tid til sånt hekseri.
Tysteren er nok en annen sykepleier. En frivillig på ditt forrige sykehus.
Som du sa, "misunnelig". Muligens på din høye stilling her.
Men jeg må så klart vise brevet til personalavdelingen.
Nei, sir, vær så snill.
Kan du tenke deg om dette var ditt rykte?
En grunnløs påstand levert anonymt. Og du ringte Allen Sneet.
- Sjekket du ikke referansen min? - Jo.
Ga han deg noen grunn til tvil?
Sa han ikke at jeg utførte arbeidet mitt eksemplarisk?
- En regelrett Florence Nightingale. - Det gjorde han.
Ok, søster Mayflower, du har overbevist meg. Jeg er overbevist.
Inntil videre holder vi dette mellom oss.
Takk, doktor.
Jeg vil be om unnskyldning for at dette la beslag på tiden din.
Tilbake til pliktene dine nå.
Søster Mayflower...
- Ingen flere begravelser. - Nei.
For en flytur.
Dette er Joe Bulo fra New York.
Joe Bulo... ta deg en drink i baren. Dette angår ikke deg. Antoon.
Hva sa de? Er de med meg?
Ta den tiden du trenger...
New York sier at det er greit, på to betingelser.
Nummer én: Vi får to uker på å fikse saken med Cannon.
- Hvordan da? Drepe ham? - Fikse på den ene eller andre måten.
Det er kryptisk, men greit. Og det andre?
Ikke nå. Hva er nummer to? Trekke en kanin ut av ræva mi?
- Sjef... - Tuller du?
- De tok broren din. - Hvem da?
Negerne.
De drepte Paolo.
Så broren min er død?
Jeg vet ikke. De tok ham for Doctor.
Hva skjedde med ham?
Ga du ordre om å henrette ham?
Nei, det var Gaetano og denne drittsekken.
Men det... Jeg håndterer det.
Ordren ble gitt, ok? Ikke fokuser på hvem som ga den.
Det som betyr noe, er at han er borte, og det er Gaetano også.
- Hva mer sa New York? - Sjef, vi må redde ham.
Hold kjeft, han er borte. Hva mer sa New York?
De sa at om du vil være sjef, må du skvære opp med broren din.
- Savner du New York? - Det jeg savner mest, er å være ung.
Amen.
Jeg må få tilbake guttungen min.
Han har det bra. Han fikk seg bare en real smell.
Ikke den guttungen.
Jeg skal snakke med Ebal.
Det må være en vei tilbake fra randen.
Én ting er sikker...
Tilbakekaller du Satchel nå...
blir det krig. Det er uunngåelig.
Og de er i høy beredskap. Jeg vet ikke hvordan vi kommer nær ham...
uten å utløse tredje verdenskrig.
Det gjør jeg.
Du...
Han kan ikke bare bortføre meg midt på lyse dagen. Jeg er politimann.
Du må gjøre noe for meg.
Hva kaller du bølla i naborommet?
- Sir. Ja, sir. - Hei!
Hører du det? Tiden er ute.
- Hvilken tid? - Barnebyttetid.
Det skal bli godt å bli ferdig med dette italienske bryllupet.
Du skal kjøre til huset deres og ta med deg guttungen min hjem.
- Nei. - Jeg dreper tjukkasen i naborommet.
Og så tar jeg over byen. Men ikke før jeg får guttungen tilbake.
- Hvordan skal jeg...? - Du er jo politimann.
Bare gå inn og ta ham. Skilt, pistol, hva som enn kreves.
- Det er... Det er galskap. - Jeg ber ikke.
Faen, faen, faen...
Én og to og tre små indianere
Fire og fem og seks små indianere
Sju og åtte og ni små indianere
Ti indianere små
Én og to og tre små indianere Fire og fem og seks små indianere
Sju og åtte og ni små indianere
Ti indianere små
Jeg er... Jeg er ventet.
"Det er én type fengsel der mannen er innelåst,"-
-"og alt han begjærer, er utenfor."
"Og det er en annen type"-
-"der tingene er innelåst, og mannen er utenfor."
"Da han bare hadde 25 cent igjen,"-
-"oppdaget Jurgis at før bakeriet stengte om kvelden,"-
-"solgte de det som var igjen til halv pris."
"Etter det kjøpte han to tørre brød for fem cent"-
-"og brøt dem opp..."
- Du er på feil sted. - Hva?
Sjefen vil snakke med deg i klubben.
"Død eller levende", sier han.
Slapp av, det er en spøk.
- Jeg bare... - De brune gutta tok Gaetano.
Så nå... er det krig.
Kom, frøken.
"Han spiste litt nå og da."
Én og to og tre små indianere Fire og fem og seks små indianere
Sju og åtte og ni små indianere
Ti indianere små
Klokken tre.
- Hva da? - Da bytter vi til oss broren din.
- Mot hva da? - Territorium, kontanter.
Så planen er å overgi oss?
- Det er det New York ønsker. - New York... Hva i helvete vet de?
Broren min er en tornado. Flyr en forbi, løper man ikke etter den.
- Han har venner hjemme. - Hva med mine venner?
Jeg er sjefen.
Hei.
Hva har skjedd med hodet ditt?
- Jeg ble sparket av et esel. - Hva er "esel"?
Esel...
Her er en sann historie. Du er uvanlig for en politimann.
- Har du blitt kvitt marshalen ennå? - Nei.
Bli kvitt ham. Nå er det alle mann på dekk.
Hold kjeft, så sier jeg hva det betyr. De fargede tok broren min.
Er han død?
De har ham et sted, og du skal finne ut hvor.
Du skal finne det ut, ellers gjør jeg deg til en husplante.
- Vi har ikke tid. Vi møtes kl. 15.00. - Nei, du møter dem kl. 15.00.
Om planen er å overgi seg, drar jeg ikke.
Du kan ikke gi etter.
Jeg mener...
Gaetano ville heller dø enn å bli byttet bort.
Nok. Dette er det New York ønsker.
Hva da? Vil de at vi skal være svake?
Snakk amerikansk.
Du har til kl. 14.30 å finne broren min. Stikk nå.
Hva er det med deg? Du skaper splid i familien.
Vi utkjemper en krig. Forstår du, Ebal?
Det stemmer. Og i en krig følger soldater ordre.
Det er poenget! Negerne følger ikke deres regler. Vi gir dem alt.
- Hvem sin side er du på? - Hva?
Det er et enkelt spørsmål. Sist jeg sjekket, var jeg sjefen.
Men hver gang jeg snur meg, følger du andres ordre.
Så jeg har rett til å lure...
Er jeg sjefen din, eller er du hans gutt?
Sjef, kom igjen. Jeg har kjent deg siden du var en baby.
Ser jeg ut som en baby?
Få ham ut herfra.
Minn ham på hvordan lojalitet fungerer.
Og... send inn Antoon, nå.
Sjef?
Dra til huset og be Rabbi komme til meg.
- Så tar du guttungen på en kjøretur. - Guttungen?
Loys guttunge.
Gisselet. Kjør ham et sted.
- Sjef... - Må jeg si det rett ut?
Lekestunden er over.
Men de vil drepe broren din.
Ja, det ville være tragisk.
De vil drepe Zero.
Kanskje. Kanskje ikke. Jeg skal snakke med dem.
Hva med New York? De sa at du må skvære opp med broren din.
Prøve. De sa "prøve", noe jeg gjør.
Jeg kan ikke noe for at Calamita, av lojalitet til feil hest...
Om han dreper guttungen deres for å ødelegge.
Calamita?
- Jeg trodde at du sa... - Dumini, du tenker for mye.
Dra til huset, send Milligan til meg, kjør guttungen. Jeg ordner resten.
Han skulle få sitt eget territorium. Det sa far. Men nå får han ingenting.
Min Antoon er en god arbeider.
Kanskje ikke den røffeste, men han gjør det han sier.
Kanskje du kan snakke med Josto. Han hører på deg.
Minn ham på...
- Hva er dette? - Vi snakker. Hva bryr du deg?
Sjefen vil ha deg på klubben.
- Guttunge. - Nei, bare deg. Han var spesifikk.
Jeg må dra.
- Kommer jeg ikke tilbake... - Ja, død eller i fengsel.
Gå til rommet og hold deg unna veien.
- Kan jeg se ferdig? - Så klart.
Jeg sørger for at han går opp etterpå.
- Hva er galt? - Hvem sa at noe er galt?
Har du lurt på hva som hadde skjedd om de sendte meg tilbake?
- Hent jakken din. - Hva?
- Pappa! - Hei.
- Vi skal kjøre en tur. - Jeg vil kjøre en tur.
- Jeg spurte ikke deg. - Vær grei.
De ser deg aldri på dagtid.
Men de skal ikke bli med. Hent jakken.
Det er greit. Se på TV. Vi kjører en tur i helgen.
- Hva er i veien med deg? - Ingenting. Jeg jobber.
Hellige moder Maria.
Elskede...
Ikke bli oppe og vent på meg.
Jeg fikk et underlig brev om deg i dag.
Om meg?
Noen har skrevet og antydet-
-at oppførselen din i din forrige stilling krever nærmere gransking.
- Sjef. - Ja.
- Pokker. - Her.
Du er tilbake i spillet. Gå til Ebal. Han sier hvor du skal.
- Hva med guttungen? - Guttungen er ferdig.
Guttunge?
Guttunge?!
CAMP ELEGANSE
Hvor er han? Hvor?!
- Det gjør vondt. - Hvor dro de?
Hei!
Hvor?
Mister?
Kom igjen.
Amerikanerne...
Da de fanget meg, kokte jeg beltet mitt.
- Beltet ditt? - Jeg hadde allerede spist skoene.
Monte Cassino. De sendte meg hit til Kansas.
Visste du at de førte krigsfanger hit?
Jeg trodde at jeg var død.
Et lik de sendte hit. Et skjelett.
Det var maten, lukten, som førte meg tilbake.
Åkre med mais, brød til hvert eneste måltid...
Overflodens land. Det står i grunnloven.
Hver dag viste solen seg, den store, gule, amerikanske solen.
Den fikk meg til å vokse igjen, som et vinterugress.
Og så var jeg i live igjen.
Jeg avla blodseden og hugget ut navnet mitt i den steinen.
Antoon Dumini. Amerikaner.
Dette var det jeg skulle bli.
Kom igjen, ta en titt.
Kult.
ANTOON DUMINI AMERIKANER
Pappa! Pappa! Pappa!
Jeg vil bli med på en kjøretur.
- Er du skadet? - Nei.
Er han død?
Ja, ikke se bort. Det er dette menn gjør.
Ta deg sammen. Vi må dra.
Det er krig nå. Du er ikke trygg her.
Hjem?
Du er ikke trygg der heller.
Stoler du på meg?
Jeg fikk aldri velge.
De gjorde meg til en barnesoldat, men det skal ikke skje med deg.
- Forstår du? - Jeg tror det.
Vi skal finne et rolig sted og vente til ting roer seg.
Og hvis du vil dra hjem, hvis det er ditt valg-
-så tar jeg deg hjem. Forstår du?
Jeg er redd.
Jeg også.
PASIENTROM 411 PASIENTROM 410
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com