DETTE ER EN SAND HISTORIE.
De følgende hændelser fandt sted i Kansas City i Missouri i 1950.
Valgdagen?
Jeg synes, at det er romantisk. Et bryllup på valgdagen.
En rar distraktion for farmand.
Han skal jo vente på, at oldingene stemmer.
Ikke sandt, borgmester Gillis?
Sveske, du tænker på alt.
Jeg tænkte på et bryllup i juni. Bagefter.
Hvorfor dog vente?
Måske taber vi valget.
Og jeg må overveje, om du er den rette til min Dessie.
Åh, far. Nogle gange går du med livrem og seler.
Vi er håbløst forelskede. Kan du ikke se det?
Så håbløse som to turtelduer.
Da jeg er alt, der står mellem dig og et liv som hundefanger -
- så lad os sætte sving i den her amerikanske drøm.
Grazie.
Kan du lide at være sygeplejerske?
Jeg kan ikke bare lide det. Det er mit kald.
Heldigt.
- Jeg skal for resten giftes i marts. - Hvad?
Det er bare forretning. Det bør ikke påvirke det her.
Det her?
Var du ikke på hospitalet ofte som barn?
Jo. Min kære mor, hun var ...
Jeg var altid ret syg, og hun var en sand helgen.
Hun holdt mit mod oppe.
Hun lavede forestillinger med mine dukker, så jeg trillede af grin.
Og hun stod lægerne meget nært.
Derfor fik jeg så god pleje.
Smart. Hvad fejlede du?
Det var en slags ildebefindende.
Manglende trivsel, kaldte lægerne det flere gange.
Jeg kunne dårligt holde maden nede.
Det lyder hårdt. Men jeg havde det værre.
- Skal du virkelig giftes? - Ja.
Min far arrangerede det for længe siden.
Elsker du hende?
Altså, spørger du seriøst?
Hun ...
- Hun strikker. - Jeg strikker.
Hvilken slags helgen?
Du sagde, din mor var en helgen. Hvilken slags?
Judas var de håbløse sagers skytshelgen.
Anastasia var skytshelgen for vævere, healere, martyrer -
- og af en eller anden grund eksorcister.
Hun var bare min skytshelgen.
Hun plejede din kære Oraetta. Tålmodigt, uden at blive træt.
Og hun lavede altid sin særlige juice til mig.
Nu vi taler om særlig juice.
- St. Theclas hospital. - Goddag, det er Mabel Harvard.
Jeg ville høre, hvordan min kære bror har det.
Han gik i koma for tre dage siden, stakkels dreng.
På vej ud ...
Undskyld?
Når du siger, at han kom sig helt, hvad mener du ...?
Det er en glædelig dag.
Og er han ... Hvilken stue ligger han på?
Jeg må hellere komme på besøg.
Hans søster, som jeg sagde.
Pyt med det. Tak for din tid.
Hvad laver du?
- Jeg vil fortælle en hemmelighed. - Det behøver du ikke.
Husker du, at min far gav mig til en anden familie som barn?
Det var en magtdeling. Men nu skal du høre ...
Djævelen er en irer.
Det ved jeg, for jeg boede hos ham i tre år.
Og han gjorde ting mod mig.
Ting, man aldrig bør udsætte et barn for.
Jeg vil ikke høre om det.
Jeg ved det godt. Det er hårde sager.
Men jeg kan lide dig, Minnesota. Du forstår mig.
Og du fortalte om alt det med, at du ikke trivedes.
Jeg siger, at jeg elsker dig, tror jeg nok.
Forsvind!
- Smukke, gør ikke det mod dig selv. - Jeg mener det. Kan du ...
Kan du så pisse ud af mit hjem!
Du giver mig kvalme! Hører du mig?
Det er kærlighed. Sådan føles det.
Tro mig. Jeg kastede næsten op ved tanken om at at sige det.
Ro på, putte. Romeo føler sig lidt afvist.
Mor dig til brylluppet. Desværre har Oraetta Mayflower travlt den dag.
Er det, hvad der foregår? I kvinder og jeres jalousi ...
Du skal være borte, når jeg kommer tilbage.
Damemennesker ...
Hvad foregår der?
Jeg har ...
Der har vi hende. Den smukke Tornerose.
Som myrdede barnet for at få mig dræbt.
Hvad?
Du myrdede barnet ...
... for at få mig dræbt.
Jeg er så stolt af dig.
Min bror.
Han er klog, vores fjende. Den sorte.
Da han lod mig gå, tænkte jeg: "Hvorfor gør han det?"
Men så sad jeg her -
- og ventede på at dræbe dig.
Og jeg indså, at han vil have mig til at gøre det.
Myrde min bror og overtage familien.
For jeg er løven, men du er slangen.
Lusket, ikke sandt?
Hvad er jeg?
Hvad foregår der? Jeg tror, at jeg stadig drømmer.
Nej. Hør ...
Jeg er tyren. Kun muskler.
Men du er strategen. Ikke?
Jeg ...
Jeg må undskylde, min bror. Jeg syntes, at du var svag.
Men nu ved jeg bedre.
Du er kamelæonen.
I nattens stilhed ...
... i lyset fra stjernerne og ved månens pragt -
- sværger jeg at beskytte min vise bror og udføre din vilje.
Jeg accepterer denne giftige ed -
- velvidende at ingen fremover vil dømme dig.
Men at du vil dømme dig selv.
Og hvis du nogensinde forråder mig eller denne familie ...
... så er disse kugler tilegnet dig.
Jeg sværger.
Kom her.
Salud!
Kom så.
Spyt ud.
Det virkede ikke.
De er et hold nu, brødrene.
Hvad gør vi så?
Fargo.
- Vi har lukket. - Jeg er her efter min søn.
Du ved, hvem jeg er.
Naturligvis. Kom indenfor.
Jeg har været her før, måske for fem år siden.
En af familiens venner. Kræft.
I arrangerede en god begravelse.
Vi tager vores rolle meget alvorligt. Som hyrder for fårene.
Har du noget stærkere?
Thurman har en flaske på øverste hylde. Whisky, tror jeg.
Det slår til.
Jeg kan ikke hjælpe dig.
Hvad?
Du vil give mig en skænk, og så sludrer vi lidt.
Om at vi voksede op på samme gade og kender de samme folk.
Og så beder du mig om hjælp.
Jeg springer lidt frem og fortæller, at det ikke vil ske.
Det her er vores hjem.
Det har været i min mands slægt siden århundredeskiftet.
Folk opsøger min mand for at låne penge.
De er desperate, og de tænker alle det samme.
"Jeg har intet at tabe."
Men man kan altid synke lavere.
Min yngste søn er blevet dræbt.
Vi kan ikke kende hans planer.
Alt, vi kan gøre, er at tro.
Amen.
Ved din ældste søn det?
Du har også døtre, ikke sandt?
To.
Mrs. Cannon, vi har begået fejl, min Thurman og jeg.
Vi er ikke engle, og vi søger ikke en almisse.
- Vi vil bare rette op på tingene. - Jeg sagde det jo.
Min pige fyldte 17 år denne uge og har drømme, der gør mig målløs.
Hun må ikke falde -
- fordi jeg var for stædig eller svag til at bede om hjælp.
Vi vil råde bod, hvad end der kræves, hvis vi får en fair chance.
Vil du afholde tjenesten?
Det ville være mig en ære.
Hvad læser du der?
Fransk.
Undskyld dig?
- Du har en del gode plader her. - De er min fars.
Det meste er lidt særpræget. Men den her er ikke dårlig.
- Kan du lide jazz? - Sådan da.
- Hvem er din foretrukne hornblæser? - Louis Armstrong.
Alle nævner Louis. Hvad med Dizzy?
Der er også en ny fyr, Charlie Parker, kaldet Bird.
Det er en ny lyd. Ingen struktur, bare følg musikken.
- Jeg kan lide struktur. - Det overrasker mig ikke.
- Hvorfor ved du så meget om musik? - Jeg spiller trompet.
- Hvorfor slæber du så kasser? - Det er bare en erfaring.
Alt i livet er en erfaring. At bestige bjerge og rense lokummer.
- Har du besteget et bjerg? - Nej. Men jeg har renset lokummer.
Din mor er her efter dig.
Stakkels dreng.
- Hold dig fra ham, hører du? - Jeg har intet gjort.
Han er din fangevogter. Ikke din ven.
Du har ikke råd til at begå fejl.
Sygeplejerske Tapley, må jeg tale med dig?
Harvard har vist fået det værre, den stakkel.
Og jeg kan ikke finde stuenummeret.
Han er blevet forflyttet.
Til et hospital med speciale i behandling af giftstoffer.
- Til ...? - Mordforsøg, siges det.
- Nej. - Jeg spøger ikke.
Jeg så selv prøverne. De fandt stryknin.
Så siden mrs. Wills blev skudt, har man flyttet ham ud af delstaten -
- indtil han kan komme sig og hjælpe med at udpege sin overfaldsmand.
Herregud.
Du har været her før.
Kære doktor Harvard.
Jeg har arbejdet sammen med Oraetta Mayflower i mange år -
- og følte, at jeg bør gøre opmærksom på visse af hendes handlinger.
I løbet af det sidste år er mange af hendes patienter -
- gået bort under gådefulde omstændigheder.
Efter hver død har hun for vane at deltage i deres begravelser.
Hun har også stjålet personlige ejendele fra de afdøde patienter.
Derudover har jeg hørt fra en pålidelig kilde, at hun har stjålet -
- mange kraftige stoffer fra de hospitaler, hvor hun har arbejdet.
Døde patienter, stjålne ejendele og stjålen medicin.
Du bør nøje overveje, om sådan en sygeplejerske -
- bør omgås patienterne i dit fine etablissement?
- Jeg skifter tøj og vasker mig. - Jeg venter her.
Niksen.
Du er i det forkerte kvarter.
Vend om og sæt dig i din bil.
Bare rolig, jeg vil ikke sælge noget.
Nå da. Sådan en har jeg også.
Den lyder godt, når det affyres. Som det kinesiske nytår.
Måske vil du hellere se mit skilt. Jeg sørger for, at det altid skinner.
U.S. marshal, bakket op af den mægtige amerikanske ørn.
Kunne ørnen tale, ville han sige: "Sønnike, træd til side."
"Ingen magt på jorden kan hindre en amerikansk betjent i hans pligt."
Skal jeg gentage hele smøren?
Jeg ville have en drink. Vil du have en?
Nej tak. For Herren er min hyrde, og som en klog mand engang sagde:
"Alkohol er en ven, der bærer en kniv."
Min familie er i sikkerhed. End ikke du kan finde dem.
Jeg leder ikke efter din familie.
Er det stadig torsdag? Dagene føles, som om de flyder sammen.
Jeg kender fornemmelsen.
Jeg kom til jeres smukke by med en enkelt opgave for længe siden.
Men her er jeg endnu og bliver konstant taget ved næsen.
Jeg fortalte damerne, at de er i sikkerhed.
Det gør mig ansvarlig.
Vil du vide, hvad jeg har lært om den kriminelle tankegang?
I sit væsen afviser den kriminelle alt ansvar -
- da deres identitet beror på at slippe af sted med ting.
Ligeledes afviser den kriminelle, altså dig, moral og etik.
For en højere målestok medfører, at forbryderen er forkert på den.
Og du er næppe en mand, der mener, at han er forkert på den.
- Sjældent. - Og så ryger moralen ud ad vinduet.
Men hvad kan opstå i det vakuum ud over et kodeks?
Et regelsystem, der mestendels omhandler loyalitet.
Således frigør den kriminelle sig fra den civile verden.
Og dog sidder jeg her, familiefar, spydspids i lokalsamfundet -
- og hjælpepræst i kirken.
Den kriminelle kan være alle de ting, men det er blot et kneb.
For selvom du hævder at dele værdier med din kone eller din præst -
- ved Herren, at det er en forklædning.
Spørg mig, hvordan jeg kan vide det.
Hvordan kan du vide det?
Ville et familiemenneske bytte sin søn for magt og monetær vinding?
Du er nødt til at gå.
Og hermed vender vi uvægerlig tilbage til din tidligere udtalelse.
At jeg er ansvarlig for de morderiske, tyvagtige kvinder.
Men nu ved vi begge, at forbryderen kun kan elske og være loyal -
- når det fremmer hans egeninteresse, når jeg frem til følgende pointe.
Sådan er det ikke.
Ikke længere.
Hvis du kunne ofre din yngste som Isak i den hellige bog -
- så bør udleveringen af to fremmede for at holde myndighederne borte -
- være lige så ubesværet som at trække vejret.
Jeg kan lide dig.
Vi mormoner er et venligt folk.
Nej. I er ret uvenlige.
Men det er den måde, som du er uvenlig på.
Som om du gør mig en tjeneste.
De tager toget klokken 22.00 til Philadelphia.
Den oplysning fik du ikke af mig.
Se selv.
Jeg vidste, at vi kunne løse sagen, hvis vi blot grublede over den.
Vil du have mit råd?
Når du forlader delstaten, så bliv væk.
Det er ikke sikkert for dig i Missouri længere.
Hav en god dag, drenge.
Når jeg siger til, går Alpha Team ind gennem hovedindgangen.
Beta Team trænger ind bagfra.
Vil nogen forklare mig spøgen?
Fint. Toget klokken 22.00 til Philadelphia, spor tre.
Husk, at de mistænkte skal betragtes som bevæbnede og ekstremt farlige.
Nogen spørgsmål?
Lad os bøje hovederne til Salmernes Bog 91:3.
"Han redder dig fra fuglefængerens fælde og den hærgende pest."
"Han dækker dig med sine fjer."
Amen.
Træd af.
Hvis det er fint med dig, vil jeg være med.
Hør. Jeg har tænkt over det, som du sagde.
Jeg vil bare være betjent igen. Ikke noget fis.
Selvfølgelig, partner. Men sig mig en sag.
Hvem talte du med?
Husk, at hverken menneske eller bæst har narret mig -
- siden Hitler holdt taler i ølstuerne.
Det var Loy Cannon.
Sig frem.
Jeg skal sørge for, at du får ram på pigerne, så de ikke hævner sig.
Hvordan?
Jeg skal sikre, at de bliver fanget eller dræbt.
Udmærket.
Hvad var det, du sagde om at være betjent igen?
Min tilstand er ikke et valg. Jeg har en lidelse.
Da jeg var barn, kaldte læreren mig overfølsom.
Hærens psykolog kaldte mig overængstelig.
Hvordan kan man være overængstelig, når man er i krig?
Men de ting, du kalder mig, nervøs og småtosset ...
Det har jeg måttet høre på hele mit liv.
Jeg har det bare bedre, når jeg har kontrol.
Derfor blev jeg betjent, for politiet har magt.
Så nu har jeg magt på gaden, men det er farligt at være betjent.
Det gør mig nervøs.
Så jeg indgår en aftale.
Jeg får nogle håndører for at se den anden vej.
Mindre risiko, men også mindre magt.
Så nu vender følelsen tilbage.
Som om jeg er ved at drukne på land.
Ved du, hvad jeg frygter?
At dø iført én støvle. Uforberedt.
En betydningsløs død.
Så lad mig kaste dig en livline.
Vil man dø som en mand, må man leve som en mand.
Jeg er klar.
I sadlen.
Jeg vil købe noget slik.
Din søde tand bliver din død.
Du får en slikkepind.
Kom så, fart på.
Hvad skulle det være?
Fem Clarks, tre honningbolsjer og et par Abba-Zabas.
Helliget blive dit navn.
Op med humøret, kammerat.
I tider som disse erindrer jeg de klogeste ord, jeg har hørt.
Og tilgiv mig den sidste strofe, men det lyder sådan her:
"Se den fantastiske pelikan, hvis næb rummer mere, end maven kan."
"Han kan holde føde til en uge. Hvordan fanden kan han det sluge?"
Geronimo.
TIL PERRON
Jeg kommer til at savne byen. Jeg var ved at falde til.
Også her.
At røve de sorte var noget af det sjoveste, jeg har prøvet.
Abekattestreger.
Vores mål er at tage dem i live.
Men hvis de skyder, så dræb dem på stedet.
Kom så.
Skramlekassen er her snart.
Kom an, beskidte strissere!
Bare gå ind. Gå ind.
Bare gå ind. Ind!
Smid jeres våben!
Smid dem nu, de damer.
Herovre, jeg har dem. De er løbet tør for kugler.
Sådan, Weff.
Kom, jeg har brug for din hjælp.
Giv dem håndjern på.
Josto!
Drik.
Hvor er Calamita? Jeg kan ikke finde ham.
Jeg sendte ham ud efter Milligan og knægten.
Antoon skulle have skudt knægten.
Men Milligan skød ham først og stak af med drengen.
Så Calamita sporer dem.
Så du fortalte vores fjende, at hans søn er død.
Hvordan ved du, at Ireren ikke tager hen til ham?
Josto, du er en pytonslange.
Nej, kom her.
Drenge! Kom ind, det er iskoldt.
- Om lidt, mor. - Nu, før I bliver forkølede.
Vi er ikke små drenge mere. Vi bliver ikke forkølede.
Sikken mangel på respekt.
Jeg er bare en fattig, gammel kvinde, der elsker sine sønner.
Mor, vi elsker dig.
Vi taler om forretninger. Penge.
Kom med ind.
Kom så.
Løb!
- Josto! - Gaetano!
- Er du uskadt? - Ja.
Er du uskadt?
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com