DET HÄR ÄR EN SANN HISTORIA.
Händelserna ägde rum i Minnesota 2010.
På de överlevandes begäran har namnen ändrats.
Av respekt för de döda har resten berättats precis som det var.
-Vill du ha läsk? Sprite eller nåt? -Nej.
Biträdande Gloria Burgle, Meeker county sheriffkontor.
Förhör med Emmit Stussy den 16 mars 2011.
Först måste jag fråga: Ditt hus ligger en timme härifrån.
Det finns tre Saint Cloud-stationer nära ditt kontor. Varför åkte du hit?
-Du gav mig ditt kort. -Då så.
Jag har en massa frågor, men du kan väl börja.
Jag vill klargöra en sak.
Kommer nån och säger sig vara min advokat, släpp inte in honom.
-Vem skulle det vara? -Vem som helst.
Jag är här av egen vilja och vill inte ha kontakt med omvärlden.
Lita inte på nån som kommer. Ifall nån kommer, vilket kanske inte sker.
-Han hade rätt. -Vem?
Ray. Jag lurade honom. Eller inte lurade, men...
En lögn är ingen lögn om man tror på den. Tror du på det?
-Det är inte min historia. -Jag tror på det.
Eller det gjorde jag förut. Jag vet inte vad jag tror nu.
-Han spelade tennis. -Ray?
Vår pappa. På sin klubb i alla väder, varje lördag.
Han var som pappor som har haft strumpor i 30 år.
Håret nöts av. Han var skallig från vaderna och nedåt.
Jag var på uppfarten och kastade boll mot väggen. En tennisboll.
Det fick jag inte, men han var ju inte hemma.
Ray är nånstans, troligen i köket. Han åt jämt, den killen.
Han var en tjockis.
Sen kommer pappa hem.
Han hade sin gamla diesel-Mercedes. Man hörde när den kom.
Jag gömmer bollen och han kör fram.
Han går ur bilen. Nästan genast faller han och landar på ansiktet.
Ena minuten vinkar han. Nästa minut stupar han som om ljuset släcktes.
-Jag dödade honom. -Din pappa?
Ray.
Först lurade jag honom. Sen dödade jag honom.
Som om ingen tid hade gått, som det ena som följer på det andra-
-som när man slår en boll fram och tillbaka.
-Var dödade du honom? -I hans sunkiga lägenhet.
Han hade ramat in ett pussel på väggen, som en stolt sexåring.
På julafton. Finns det en särskild krets i helvetet-
-för folk som dödar anhöriga på julafton?
Jag ville ha frimärkena.
Pappa gav mig en bil, men jag ville ha frimärkena.
Vilken 17-åring vill ha frimärken när han kan få en röd Corvette? Jag.
Ray var en tjockis. Han var 15 och hade aldrig fått ligga eller tafsa.
Jag sa några saker.
"Bilen är som en magnet, eller hur?"
"Som kattmynta för kissemissar."
"Kommer du till skolan på måndag i den, så är saken biff."
Han bönfaller mig: "Snälla Emmit."
"Ta frimärkena och ge mig bilen." Som om det är hans idé.
Hur är det där citatet?
"Djävulens bästa trick var att övertyga oss om att han inte finns."
-Hur gjorde du? -Skar av halsen. Blodet sprutade.
Förblödning är termen för dödsorsaken. Men hur gick det till?
Jag har ett frimärke kvar.
Jag sålde resten och fick ett start- kapital men behöll 2-centsfrimärket.
Jag satte det på väggen i mitt arbetsrum-
-som om det var den första dollarn jag hade tjänat.
Jag ser det ur min brors perspektiv.
Det var väl som en vagel i ögat varje gång han...
För jag hade vunnit. Jag vann.
Och han ägnade dagarna åt att se skitstövlar pissa på hans skor.
Jag kontaktar honom: "Nu räcker det."
"Den här fejden, vi lägger ner den." Sen ger jag honom tavlan.
Men han är arg ännu och vill ge tillbaka den.
Vi knuffar varann och ramen spräcks.
En glasbit fastnar i halsen på honom.
-Skar du honom med den? -Nej. Jag hade inte tänkt...
Det hände enligt principen "vad är oddsen för det här?".
Men mord? Jag säger inte att det inte var mord.
I 30 års tid har jag dödat honom. Det där var bara stunden då han föll.
-Det kanske inte räcker med en. -Jag fann en närmare polisstationen.
Det viktiga är att han skriver på papperen-
-och att vi plockar ut honom innan han börjar prata.
-Jag kan försöka gå runt vakterna. -Nej, vi tar steg fyra. Inga missar.
Helvete!
-Hallå. -Hoppas att du har checkhäftet där.
-Vem är det här? -Du först.
Damen... Man är lat om man stjäl från nån utan att veta namnet.
Ja, det är vad jag är. Lat.
Fröken Swango - återförbryterskan.
Bingo, herr Caymanöarna XXJJ19462SK.
Eller ska jag säga Schweiz ZZ91482S?
Nej. Kontonummer betyder ingenting utan lösenord-
-och utan svaren på sex säkerhetsfrågor.
Var det sex? Tack. Jag trodde att det var fem.
-Vad vill du ha? -Ditt namn.
-V.M. Vargas. -Vad står V.M. för?
-Hur mycket och var? -Det stämmer inte med bokstäverna.
Om du tänker vara klyftig tar jag mig en tupplur.
Två miljoner. Lobbyn på Clarion Hotel klockan fyra.
Kom ensam.
Snygg tröja.
Det är en cardigan.
-Lopez. -Ja.
-Hallå? -Ja. Kom hit.
-Hallå. -Det är jag, Gloria.
-Hej! Jag tänkte just på dig. -Får jag fråga nåt?
Det är så märkligt. Jag fick ett nytt fall i morse, ett mord.
Du kan aldrig gissa offrets namn.
När du talade med Goldfarb-damen, så gav hon dig alibi för Emmit.
Ja, vi pratade i minst 20 minuter. Det var en fin, sofistikerad dam.
De var där från 18.15. Kanske från 17.55.
Hon, mr Feltz och mr Stussy. Och du kan aldrig gissa nu.
-Han har just erkänt. -Vem?
Emmit kom in och drog hela historien. Han nämnde mordvapnet.
Varför ger damen honom alibi när han säger att han är skyldig?
Det är förbryllande. Ta in henne och fråga henne själv.
Ja. Vänta, du sa nåt om ett nytt mord?
Mannens hals var avskuren. De hittade glas på golvet.
En tandläkare, bor på en stilla gata. Nu ska du höra namnet.
Marvin Stussy.
-Då så. -Då så.
-Hallå där! -Hej. Jag tog med hamburgare.
-Vad gulligt! Körde Ron dig? -Nej, jag tog bussen.
-Hur är det? -Bra.
-Jag kanske har löst fallet. -Jaså?
Ska vi köra till sjön i helgen och paddla kanot som när du var liten?
-Mamma... -Det blir kul.
-Jag går hellre till köpcentret. -Till köpcentret?
-Jag vill hänga med kompisarna. -Vi kunde umgås, tänkte jag.
-Okej. -Nej, vill du gå till köpcentret...
-Sjön låter... -Jag vet att du inte är liten.
Du är ju nästan vuxen.
Det är telefon till dig, chefen...biträdande.
-Hej, Nathan. -Hej, Donny.
Burgle. Hej! Tack för att du ringde tillbaka.
Det vore toppen om det går bra. Ni vore till stor hjälp.
Toppen. Då ses vi.
Besiktning. Jag ska inspektera Emmits alibivittne.
Tusan, alltså. Jag kan nog äntligen lösa det här.
-Vad har vi? -Offret är en vit man, närmare 60 år.
Frun fann honom i köket.
Herregud...!
-Fingeravtryck? -Ja, vi har ett på kylskåpet.
Puckot hade lim på fingret och torkade av det på dörren.
-Vad var det han hette? -George.
-I efternamn, idiot. -Stussy. George Stussy.
-Donny! -Ja, chefen?
-Kom hit, så slipper jag skrika. -Men gud!
Jag tror att han har bajsat.
Fråga Saint Cloud om de har avtryck på sin brottsplats.
-Det offret skars till döds. -Jag vet.
Krossat glas, va?
Den här blev kvävd, som Burgles farsa.
Han byter mordmetod för att förvilla oss.
-Vem? -Mördaren.
Mördaren i singular?
Mördaren måste hata släkten Stussy.
Chefen... En granne såg en brun Cadillac köra fort härifrån-
-alldeles innan frun kom hem.
-Tog hon numret? -Jajamän.
Det var på tiden.
Mrs Goldfarb... Tack för att ni kom.
Jag gav en tydlig utsaga till polisen förra gången. Minnen bleknar ju.
Det kommer att gå bra. Ska vi ta det på mitt kontor?
Jag vill följa upp några saker. Det har tillkommit ny information.
-Och det är ett mord. -Ja, ma'am.
Mr Stussys bror Raymond blev dödad i sitt eget hem.
Varför åt ni middag med mr Feltz och mr Stussy den kvällen?
-Vår gemensamme vän sammanförde oss. -Vad hette han?
-Buck Olander. Bankir i Saint Cloud. -En affärsmiddag?
Jag är ny i stan, och Buck presenterade mig för några personer.
-Ny varifrån? -Spelar det nån roll?
Från Saint Louis.
Vet ni vad som hände med mr Feltz sen? Att han blev sjuk?
Jag hörde det. Quel dommage. När det regnar så öser det ner.
-Ibland duggar det. -Det är ett talesätt.
"När det regnar så öser det ner." Som "en sparad slant är en tjänad slant".
I er utsaga sa ni att mr Feltz och mr Stussy kom var för sig.
-Ja, så var det nog. -Vem kom först?
-Mr Feltz. -Och hur snart efter...?
Hur snart efter...? Efter... Ursäkta mig.
-Vad är det? -Jakten är över. 30 minuter tog det.
Du hade rätt om det här fallet. Det är lurigt. Chefen får förklara.
Har du berättat, Donny?
-Jag har löst det. -Löst vad?
Dina mord. Gamlingen i Eden Valley och den döde övervakaren.
Nej, alltså. Jag har Parkeringskungen i häkte. Han har erkänt.
-Båda morden? -Nej, det som...
Vi har bevis för att Maurice LeFay dödade Ennis. Rays klient.
Och nu bekräftar Emmit att mordet på Ray var en hämnd.
Men vi har haft två nya mord här i Saint Cloud.
Båda med efternamnet Stussy. Båda är kopior av de andra morden.
Glas i halsen, förblödning. Mitt lik fick munnen hoplimmad.
Och vad är din teori? En seriemördare med två tillvägagångssätt?
-Bra gjort, chefen. -Hur går det ihop?
Hör på. När vi grep den här skitstöveln-
-hade han post i bagageutrymmet från din styvfars hus.
Precis. Och ett inramat foto-
-på Ray och hans kriminella flickvän från deras bostad.
I bagageutrymmet finns krossat glas, blod, superlim. Det är fakta.
Vänta, jag har andra fakta. Maurice LeFays fingeravtryck.
Han erkände, min man. Han erkände alla fyra morden.
Han grät som ett barn. Du skulle ha sett.
Vem är den här killen från ingenstans?
Donald Wu. Satt 22 år för att ha slagit en mans skalle med ett järn.
Han har varit ute ett halvår, bor under vägen.
Hör här. Han sa att hans mammas pojkvän, Stussy-
-brukade pilla på honom när ljuset var släckt.
-Chefen... -Nej.
Du sa det själv. Parkeringskungen har alibi från två vittnen.
Det du ser här är psykologiska skäl.
Han känner sig skyldig efter att ha bråkat med sin förlorarbror.
Till sist känner han sig så skyldig att han går hit.
Du tror det för att du känner för honom och vill tro det.
Okej?
Släpp honom, biträdande. Vi har gärningsmannen.
Det är en order.
Bra jobbat!
Dröjer det mycket längre? Jag ska vara i stan om en timme.
Nej, ni kan gå.
Bara så att jag vet... Hur snart efter mr Feltz kom mr Stussy?
-Fem minuter, kanske. -I er utsaga sa ni en halvtimme.
Då måste det stämma. Minnet kan bedra.
Det är ett annat talesätt.
Skyddar ni honom?
Nu går jag.
Har ni fler frågor får ni meddela min advokat.
Det är klart. De släpper honom.
Doyle kör dig till Swango. Jag fortsätter till steg fem.
Du var underbar i "En handelsresandes död".
Jättekul.
Jag ska dricka te. Vill du ha te?
Nej, tack. Vet du varför jag valde det här stället?
-Du föddes här. -Var inte elak. Är jag elak?
Vi kunde ha använt en riktig granat.
Nej, du har rätt. Förlåt.
Det var Wildcat regionalcup. Vi kom fyra, jag och Ray.
Det är därför vi är här.
Det är en bridgeturnering.
Så lustigt. Jag har aldrig förstått den motbjudande dragningen till spel.
Bridge är inte ett spel. Det finns 58 kvadriljarder möjliga givar.
Sen har man den mänskliga faktorn. Symbiosen med ens partner.
Man ska läsa av motståndarna. Lägga upp en strategi.
-Det var min styrka. -Jag märker det.
Kan jag inte fresta dig?
Det är min mors recept.
-Har du dem? -Jag har dem, men...
...jag kanske erbjuder dig nåt annat i stället.
Ett jobb,.
-Vad är det du gör nu igen? -Jag arbetar för företaget Narwal.
Nej, det gör du inte.
Du säger till folk att du jobbar för Narwal-
-för att folk inte lägger märke till mellanchefer.
Men jag känner igen en chef när jag ser en.
Mycket bra. Du lade just till en nolla på din lön.
Det är lugnt. Jag har redan ett jobb. Att utpressa dig.
Okej. Säg mig...
Hur tror du att det ska sluta, från en strategs perspektiv?
Det är 60 procents chans att portföljen innehåller smutskläder.
Och eftersom jag inte ser din partner bevakar han väl oss nånstans.
Kanske med ett gevär, till och med.
Fortsätt.
Om jag tog med mig bokföringen och hårddisken-
-kommer du att ringa till din man.
Och han kommer att skjuta.
Och gjorde du det? Tog med det?
Tyvärr är det här en allmän plats med en massa vittnen.
Och du ser ganska omisskännlig ut.
Gör jag?
Se dig om.
Snyggt.
Jag tror att Wildcat regionalcup var för amatörer.
Halvproffs.
Du blev kaxig.
Du glömde att räkna alla pjäser på brädet.
Korten som jag inte visar.
Nu är det bara du och jag. Och jag vill ha mina pengar.
Du lade just till ytterligare två nollor på din lön.
-Vad finns i portföljen? -Var är mina saker?
Hördu, Willy Loman. Jag måste ju straffa dig-
-när du inte gör som jag säger.
Jag kanske delar en av hårddiskarna med polisen.
-Du kan inte vinna det här spelet. -Du spelade ju inte spel.
Jag erbjuder dig en förmögenhet. Du ber om en spargris. Pourquoi?
För att jag vill skada dig, inte vara ditt husdjur.
Jag vill se dig i ansiktet och slita ut nåt som du älskar.
Jag dödade honom inte. Du vet att det var Emmit.
Det var inte Emmit som överföll mig på polisstationen.
Det var inte Emmit som välte bussen.
Du vet...
Jag hade inga känslor för dig förut, men nu börjar jag ogilla dig.
Bra.
Till imorgon ska du ha skaffat fram mina pengar.
Vill du att jag stannar?
Ska jag sitta?
Jag gifte mig efter gymnasiet med en kille-
-som jag hade känt sen sommarlägret i femman.
Ett sommarbröllop. Gästerna var mestadels myggor.
Vi fick en liten pojke, som nu är tonåring.
Förra året ringde min man mig på jobbet.
Han har en pojkvän som heter Dale. De ska flytta ihop.
Han säger förlåt. Han älskar mig, men inte på det sättet.
"Vilket annat sätt finns det?" undrar jag.
Man tror att världen är på ett sätt, och sen är den nåt annat.
-Du är fri att gå. -Vad...?
Nej, jag berättade vad som hände, vad jag gjorde.
Jag vill inte behandlas annorlunda för att jag är rik.
Nej, du förstår inte. Det kom nån, fast inte den som du trodde.
Vad pratar du om?
Sen du erkände har ytterligare två Stussy-män mördats.
Det första mordet imiterade mordet på min styvfar.
Det andra skulle se ut som din brors halspunktering.
Vederbörande planterade bevisning på båda platserna så att det såg ut-
-som en seriemördare som hatar alla som heter Stussy.
Menar du att folk har dött för att de har mitt namn?
Ja.
Men det riktigt fina är att de gav oss en misstänkt, och han erkände.
-Han...? -Han erkände alla fyra morden.
En nolla som inte klarade sig i den moderna världen.
Vad har de betalat honom? Det måste ha varit en rejäl summa.
Men det fungerade.
Erkännandet ihop med bevisningen jag nämnde-
-innebär att han får sitta inne resten av livet, och du får gå hem.
Vem är han?
-Vem? -Mästaren som drar i trådarna?
En man på ditt kontor sa att han sålde damskor.
Det är väl han? Hans verk.
Jag är...
Jag är ledsen.
Problemet är inte att det finns ondska i världen.
Problemet är att det finns godhet.
För annars, vem skulle bry sig?
-Förstärkningarna har anlänt. -Whisky eller öl?
Jag ska egentligen inte dricka under ägglossningen-
-men om jag måste se lemmen i ögat nykter en gång till-
-kanske jag hoppar ut från fönstret.
-En moscow mule, extra stark. -Schemalägger ni älskogen ännu?
Och det är lika romantiskt som två skogshuggare som hugger ved.
Tacka vet jag glidmedel. När du ringde blev jag inte ledsen.
-Skål för att stå upp och ge igen. -Fast...
...det är över. De goda förlorade.
För tillfället, men Jesus vinner till sist.
Skål för det.
Innan du kom hit, tänkte jag... Min styvfar Ennis skrev rymdböcker.
Jag läste en av dem. "Planeten Wyh", med "h" i slutet.
Den handlade om en android, som...
Hans herre dog och han gick runt ensam i universum i två miljoner år.
-Gud... -Ja, och...
Allt han kunde säga var "jag kan hjälpa".
Men det kunde han inte, eller gjorde det inte-
-men han sa hela tiden "jag kan hjälpa".
Och han fortsatte att misslyckas.
-Så känner jag de flesta dagar. -Kom igen nu.
De andra dagarna, ärligt talat, känner jag mig...
...osynlig, eller... Inte osynlig.
-Overklig. Låter det klokt? -Nej, ma'am.
Faktum är att automatiska dörrar inte öppnas för mig.
Sensorer i tvättfat och tvålbehållare känner inte av mig.
Och när jag ringer kan inte folk höra mig.
Jag har en privat teori att...
...jag egentligen inte existerar.
Jaha.
-Jag kan hålla ett helt tal. -Nej, snälla.
Det här tror jag att du behöver. Stå upp.
-Varför då? -Jag vill visa dig nåt.
Vad då?
Okej?
Gå till damernas och fixa till dig. Vi ska supa till.
Ingen får tro att jag tvingar dig.
Tack.
Vi är ju poliser båda två.
Dessutom gillar jag dig.
Jag gillar dig också.
Toppen...
STUSSY PARKERINGAR AB LEVERANTÖRSSKULDER 2008-2011
Text: Anna Crofts www.sdimedia.com