Det här är en sann historia.
Följande händelser ägde rum i Minnesota 1979.
På de överlevandes begäran har namnen ändrats.
Av respekt för de döda berättas resten precis som det var.
Ed! - Nej, nu har ni gått för långt!
Ni kan inte förstöra folks liv! Beskylla dem för något de inte gjort!
- Oskyldigt anklagade. Nej. - Peggy.
Ni kan inte bevisa att min Ed har gjort något. Det är obevisbart!
- Jag hörde om branden. Mår du bra? - Du hade inte behövt komma hit.
- Mrs Solverson. - Ed. - Jag var orolig.
Jordklotets topp kanske flyger av och tar dig med sig. Vad är det?
Jag tänkte mig dig i Mekongdeltat. Du bad fienden lämna din man i fred.
Det hade räddat många liv om fruar från båda sidor-
-hade släpat hem sina män i öronen.
- Kan jag hjälpa till? - Ja, du kan ta med dig Noreen hem.
Hennes lägenhet brann ju ner, och hon är bara ett barn.
- Noreen! - Hej, Ed. Jag berättade det du sa...
Tyst nu, båda två.
- Kom hem snart. - Det är inte troligt.
Kom, vännen. Vi åker hem, tar ett bad och dricker varm choklad.
- Hon är en trevlig kvinna... - Håll käften!
Dags för ditt telefonsamtal.
Fem minuter.
Released on www.DanishBits.org
Jag tänkte på Elron häromdagen.
Innan... Hans ansikte...
Jag försökte minnas.
Jag var tio när de kom.
Soldater i uniform med den där hopvikta flaggan.
Du var i Chicago, tror jag.
Mamma säger det.
Den där bilden i hallen av oss alla från den där vintern vid Bear Lake...
Alla andra hade jacka, men Elron hade T-shirt.
Han spände musklerna.
Vad skulle han ha gjort nu?
Du vet... Nu när det är så här...
Han var ju äldst.
Inte Dodd.
- Vad är det? - Farbror, Charlie är i telefon.
Vad är det?
Jag fattar. Du har ingen respekt för någonting, men...
- ...vet du hur en horas liv ser ut? - Sluta nu.
Lyssna nu, jag menar allvar.
Jag har några karriärtips.
En horas liv är fem bra år och fem dåliga år.
Sedan kommer en svettig judejävel och fimpar dig som en cigarett.
Som en förbrukad cigarett.
Min son! Du skickade min son!
Jösses! Sluta nu, Bear! - Få bort honom!
Det är nog bäst att du slutar.
- Okej, du har bett om det länge... - Säg åt din man att gå.
Nu får du bältet, grabben. Rem eller spänne?
- Bältet var pappas grej. - Din pojk sa att han var redo.
Han sa att någon i familjen borde skjuta, vilket är sant.
Han är sjutton. Han har en invalidiserad arm.
Jag ser inte det. Jag ser hjärta och vilja.
Jag ser tåga och farfar efter kriget. - Eller hur, pappa?
Farfar, som kommer till USA och bygger ett imperium.
Jämfört med det, vad har du gjort? Eller jag? Fungerande armar eller ej.
Så du kan få remmen eller spännet-
- för jag accepterar inte att du slår mig, inte inför mannarna.
- Ge mig spännet, din skitstövel. - Så ska det låta.
Nej! Nej! Inga mer dumheter! Inte i dag.
Du kommer att döda oss! Du splittrar familjen!
Berätta vad som har hänt.
Få hem mitt barnbarn. Inga ursäkter.
Jag ringer upp till Winnipeg. Han får vara där tills allt är lugnt.
Och medan han hämtar pojken tar du hand om den där slaktaren.
- Han överlever inte natten. - Han är död men vet inte om det än.
- Har du topphemlig information? - Alla har åkt.
- Vilka? - Pappa, Bear och ett halvt...
- Vart? - Han kallade mig hora.
- Jaså? Tja, tekniskt sett... - Det är min kropp.
- Jag har all rätt. - Självklart. Där är vi överens.
En vacker kropp som du kan göra vad du vill med.
Men just nu måste du berätta vart Dodd och de andra är på väg.
Till den där staden i Minnesota där domaren...
- Luverne. - Ja, Luverne.
Och jag vill... Du ska...
Stick härifrån!
Bröts samtalet, sötnos?
- Du ska döda honom. - Din pappa?
Han är inte... Ozzie var en pappa. På tv. Mr French är mer av en...
- När åkte de? - För kanske en halvtimme sedan.
- De tog med sig en armé. - Okej, sötnos.
Några sista ord till din pappa? När jag träffar honom?
Ja. Säg: "Kyss mig i baken."
"En slidig ödling borvlade i bryningen på solvis ples."
"Och lumpingen var brynklig, och den villa grutten fnes."
"Ack, akta dig för Jabberwock!"
"Han biter och han klöser hårt!"
"Och jubjubfågeln är så hemsk, och griper gripen svårt!"
"Han stod där, gränkte, tubblade. Då kom med väldigt eldig blick"-
- "igenom skogen Jabberwock med girigt vilddjursslick."
"Ett två! Ett två! Han högg och högg han högg med svärdet kors och tvärs!"
"Ett huvud som trofé - så kom han hem i nästa vers."
- Jag kan värma kaffet från i morse. - Ja tack, gärna.
- Jag flyttar på de här. - Nej! Det är... Lägg tillbaka dem!
- Okej, inga problem. - Jag har precis sorterat dem.
Så du samlar på dem? Skönhets- och resemagasin?
Nej. Jag måste hålla mig ajour med trenderna inom mitt yrke.
- Det förklarar skönhetsmagasinen. - Världen slutar inte i Minnesota.
Tror du... Jag vet att du har många frågor, men jag har...
Jag har ett seminarium i morgon och måste köra till Sioux Falls.
Jag har fem döda sedan i lördags, däribland mannen i köttaffären-
- och din man är i häktet, så räkna inte med att vara tidig.
Nej, det är ju hemskt, men vad skulle Ed...
- Ett rånförsök, och... - Det var inget rån, Peggy.
- De kom för att döda din man. - Det kan du inte veta säkert.
- Du försöker bara skrämmas! - Inte alls.
När jag säger fem döda menar jag i Luverne.
Vi har fått rapporter om femton kroppar till i Fargo.
Det är krig mellan Kansas City och familjen som du är insyltad i.
Sluta säga så! Jag och Ed är bara åskådare.
Nej, vi har ingen förbindelse alls.
Han har sin affär, och jag ska förverkliga mig själv.
Jag ska bli mitt bästa jag, för det är nya tider-
- och en kvinna kan bli så mycket mer. Hon kan bli vad som helst!
Du blir nästan rörd, va?
- Va? - Det är inget fel med det.
- Men med tanke på situationen... - Ja, jag har drömmar.
Jag är har en annorlunda syn på allt, men jag har planer. Vi har planer.
- Du kan inte bara komma hit... - Peggy, de försökte döda din man.
De eldade upp hans affär. Tror du att det slutar där?
Tja, jag tänker... Lyssna här. Ed tyckte verkligen...
Han älskade det där stället, men livet är en resa.
Det säger John Hanley Senior, Lifesprings grundare.
Livet är en resa, och på en resa stannar man inte på samma plats.
- Vi kanske åker till Kalifornien... - Kalifornien?
- ...eller så nu när affären är borta. - Peggy.
Innan du gör upp planer vill jag berätta-
- att vi ska få hit kriminaltekniker från Twin Cities.
Jag vet att ni har reparerat bilen, men vi ska leta efter blod i den.
Mikroskopiska mängder. Vi kan hitta oerhört små partiklar.
Nej. Jag menar... Det går inte utan ägarens tillstånd.
Vi fick tillstånd för en timme sedan.
Du sålde bilen till Sonny Greer, eller hur? På verkstaden?
Sonny är nu ägaren, och han hade inga problem...
Nej! Ni får inte... Vänta lite nu.
Peggy. Peggy, jag är allvarlig nu.
Det är bättre att du berättar innan jag får mina bevis.
Vad hände den där natten när du körde på Rye Gerhardt?
- Det är jag som är offret, Lou. - Ed.
- Jag menar... - Jag gav dig en chans i går.
- Dig och Peggy, jag gav er en chans. - Jag vet, men du måste förstå.
Vi försöker bara... Jag försöker bara skydda min familj.
Mannen hade en köttyxa i huvudet. Noreen sa att du gjorde det.
Det är ett krig i Fargo som du kan ha startat när du körde på Rye.
Du eller Peggy eller båda två!
Allt det här är helt galet.
Jag kan inte sluta tänka på boken, Noreens bok.
- Jag har fått den på hjärnan. - Vilken bok?
Den handlar om en kille som varje dag knuffar en sten-
-uppför en kulle, ett stenblock.
Och varje natt rullar det ner igen.
Men han slutar inte. Han fortsätter.
Varje morgon går han upp och börjar knuffa.
Det jag menar är-
- att oavsett vad de gör tänker jag skydda min familj.
De kommer inte vila förrän du är död. Kanske Peggy också.
Jag vill ha en advokat.
Lou, jag behöver en. Jag ber om en.
- Ed, det är inte... - Jag har tittat på tv.
Jag har sett tv-programmen, "Brottsplats: San Francisco" och...
Jag har inte råd med några misstag, så jag vill ha en advokat-
- en bra en, och om han säger att jag ska prata så pratar jag.
Nej, Sonny, de kallade sig bara rörmokare.
Egentligen var de en specialenhet i Vita huset.
- Hej, Karl. - Percy.
Jag har en kund åt dig. En klient. På stationen.
Ed Blomquist. Slaktarassistenten. Han är inblandad i galenskapen.
Hörde du, Sonny? Det är en kris på toppnivån, så vem ringer de?
- Stadens bästa advokat. - Du är väl den enda?
Ja, för att jag skrämde bort... Milda makter!
- Jag tycks vara något instabil. - Behöver du lite tid?
Fermez ton bouche, grabben. Jag är sund i kropp och själ-
- och redo att överglänsa den underlägsna Rock County-polisen.
- Lou är delstatspolis, Karl. - Håll käften, Sonny.
Du måste dock köra mig.
Min fråga till dig är:
När du hade kört på honom, varför körde du inte till sjukhuset?
Varför stoppade du inte en bilist som kunde ha ringt polisen?
På dig låter det som om sånt händer i ett vakuum.
Som om det vore ett prov. Välj a eller b.
Men det är som beslut man fattar i en dröm.
Jag säger bara att om det var jag och vi hade behövt fly...
Jag hade lämnat allt bakom mig. Salongen, det här huset...
Det här är Eds hus. Han växte upp här.
Hans mamma tvättade hans underkläder.
Hans pappa tog med sig tidningen till badrummet.
Du frågade mig varför jag köper de här magasinen...
Jag bor i ett museum över det förflutna.
Okej. Du stannar här.
- Polischefen? - Gå in, Peggy.
Om ni har ett gömställe går du dit.
- Du, då? - Gå nu. Kom inte ut, vad du än hör.
- Hej. - Hejsan.
- Kan jag hjälpa er med något? - Jag hoppas det.
- Är Ed hemma? - Vilken Ed?
Jaså, Ed.
Ja... Ni missade honom precis.
Hela patrullen förde honom till stationen för en timme sedan.
Det är den välbevakade, befästa polisstationen på Hazel Lane-
-som sitt namn till trots är en borg.
Eller så är han här, och du tror att jag är dum.
Grabben, jag kan fylla en kista med den mängd dumhet jag tror att du har-
-men, nej, han är på stationen.
Ja... Det var det jag trodde.
Då kör vi.
Nej, Peggy!
Han sa att slaktaren är på stationen. Han kanske ljög, men åk dit.
Jag städar upp här.
Klart på övervåningen!
Kom här, kissen.
Komsi-komsi.
Kissen!
Kom nu, kissen.
Håll käften.
Håll käften, din idiot!
Fan!
När jag hittar dig, sötnos, ska jag få dig att blöda.
Slyna!
- Hjärtat. - Ja?
Gå inte. Jag vill prata med dig om en sak.
Är du med oss?
- När du säger "oss"... - Jag menar familjen. Hela familjen.
Du kan inte välja bort vissa i den.
Självklart, farmor.
Vi har alla vår roll att spela.
Du måste följa mitt exempel och vara en ledare.
Det här är vår tid. Det finns inget mans- och kvinnogöra längre.
Vi har lika stor rätt att...
Stäng inte av motorn, Sonny. Jag är tillbaka innan ölen blir varm.
Högtidliga hälsningar!
Min pilgrimsfärd är som när George Washington vadade över Delaware.
Obeveklig i mitt beslut, och redo att kämpa för var mans...
- Advokaten är här! - För var mans rättighet!
- Karl, Ed är i det bakre rummet. - Rättighet vi pressat ur britterna!
Alla män är lika mycket värda, fria från tyranni och lurendrejeri-
-från namnlösa kommittéer.
Ur vägen, statens verktyg, för jag ska råda min klient!
- Ni vill fängsla honom... - 30 minuter.
Diktera inte mina villkor, din bov! Lagen är ett ljus på en kulle...
...som vägleder dem på jakt efter rättvisa...
- ...som den här ynklige stackaren. - Hej, Karl.
Edward.
Vilken sorglig dag! Du, fastkedjad till bordet, och jag...
- Jag har inga handbojor. - ...fastkedjad i sinnet.
- Utelämnade till... - Jag är oskyldig.
Nej! Säg inget. Etablissemanget har öron överallt, till och med här.
- Öron? - I stället frågar jag S eller O.
Du, min klient, skakar på huvudet för att svara jakande-
- när jag yttrar den bokstav som bäst beskriver din situation.
Så jag skakar mitt huvud för "ja"?
För kamerornas skull, vilka utan tvekan ser på-
- är en negativ huvudskakning i detta fall en positiv bekräftelse.
Kom ihåg, skaka bara på huvudet vid ett tillfälle.
S...
...eller O?
Grabben, var så säker.
Hur det än ligger till ska jag försvara dig till ditt sista andetag.
Jag menar mitt sista andetag.
Ursäkta mitt dödsstraffs-virrvarr. Jag är något berusad.
- Du har 26 minuter kvar. - Vilket är...
...den tid jag behöver för att få domare Peabody att ogilla åtalet.
- Han är inte åtalad. - Ännu bättre!
Då kan han släppa min klient fri från denna grundlösa inspärrning.
- Du kör väl inte? - Det har ni inte med att...
Men, nej, Sonny körde mig. Nu måste jag ta avsked-
- och förmana er att passa er, för jag återvänder med rättvisans slägga.
Jag ska ödelägga dessa fyra väggar!
Om ni så mycket som kröker ett hår på min klients...
- Karl? - De namnlösa kommittéerna är här.
Bluth, lås bakdörren. Gör det nu. - Garfield, släck lamporna.
Denise, anropa högkvarteret och be om förstärkning.
Det är en lynchmobb här utanför.
- Ska jag anropa polischefen? - Han svarar nog inte.
Svarar han säger du åt honom att vänta på förstärkning.
- Går det bra, advokaten? - Jag kan ha gjort på mig.
Jag är här för min pojke. Det behöver inte bli svårare än så.
- Vi sågs tidigare. På gården. - Då vet du.
Vi har kallat på förstärkning.
- Ingen kommer. - Jo då.
Delstats- eller Nobles-polisen. 30-40 minuter.
- Vi kanske har gillrat en fälla. - Det är möjligt.
Men de kommer inte att ge upp. Efter Wounded Knee...
Guvernören kanske skickar nationalgardet.
Din son sitter inne för mordförsök.
Han sköt mot ortens slaktare. Affären brann ner.
Var är slaktaren nu?
Nej. Jag vet vad ni har för avsikter.
- Är han där inne? - Beväpnade män skyddar honom.
Nej. Nej, det stämmer inte.
Det här funkade inte i västern, och det funkar inte nu.
- Vi kan hålla stånd till morgonen. - Jag kanske har dynamit i bilen.
Jag kan spränga mig in.
Oavsett har du fem minuter på dig att skicka ut min Charlie.
- Vem är Charlie? - Karl, håll dig ur vägen.
- Har vi säkrat bakdörren? - Jag har låst den...
Då barrikaderar vi den. Fäll ner alla persienner.
- Har vi glödlampor? - Glödlampor?
Krossa alla glödlampor vid dörrar och fönster.
- Då hör vi om de försöker ta sig in. - Bra tänkt!
- Jag behöver din hjälp. - Förstärkningen, då?
De är i Nobles, en timme bort.
Dessutom är de bönder som aldrig har sett en riktig man i vitögat.
- Medan jag har mött Chiang Kai-shek. - Precis.
Och någon måste tala fadern till rätta.
Det är ett uppdrag för sonens advokat.
- Jag representerar ju inte sonen... - Nu gör du det, Karl.
Lou?
- Vi ska ut härifrån. - Är jag frigiven?
Vi kan säga det. Vi har besök av en lynchmobb som vill hänga dig.
- Vad...? - Kom. Håll dig nära och var alert.
Anropar polischefen, kom.
Polischefen?
Åh, polischefen, det är elände här. Svara om ni är där.
- Denise, jag är här! - Tack och lov! Det är en armé här!
De vill ha Ed och ungen från branden. Lou har en plan...
Du ska vänta på förstärkning. De kör från Nobles, så det dröjer.
Ja, okej.
Säg till Lou att avvakta. Han får inte bli dödad utan mig.
Då får jag höra om det till döddagar.
- De kanske har glömt att vi är här... - Ja...
Beväpna er. Vi går in.
Ta det lugnt! Vi är allierade, som Hô Chi Minh och Kommunistkina.
Upp med händerna.
Karl Weathers. Det är mitt namn.
- Jag är er sons advokat. - Han behöver ingen advokat.
Han ska åka hem i kväll.
- Skicka ut honom, det är slutlekt. - Ja, sir. Det är på gång just nu...
Har ni något emot att jag...?
Som er sons man...
Jag pratade med poliskårens toppar.
De är beredda att uppfylla era krav och skicka ut pojken.
- Men som hans advokat... - Han behöver ingen advokat!
Som hans advokat har jag ett råd till er.
Ni förvärrar saken.
Han är minderårig, bara sjutton år, så han får ett reducerat straff.
Ja, vittnet har sett honom skjuta, men han missade.
Förstår ni? Så även om han döms blir det som mest för försök.
Maxstraffet är tio år, han är ute efter fem för gott uppförande.
Men det här...
Om ni fritar honom nu måste han fly resten av sitt liv.
En brottsling på fri fot som får skjutas utan vidare.
Men det finns en utväg.
Om ni åker slipper pojken undan. Det avtalet förhandlade jag fram.
Han går fri, men ni måste åka. Nu.
Vi kan lämna Charlie. Det räcker med slaktaren.
Det ger oss ett nytt problem. Då blir pojken en medbrottsling.
Kidnappning, uppsåt till mord och polismisshandel är värre.
Så det bästa för pojken är en snabb reträtt från er sida.
Det är den enklaste vägen till seger.
Överväg det... Han är bara sjutton.
Vi sticker.
- Jag måste hitta Peggy. - Det går inte, Ed. Inte just nu.
- Du är i mitt förvar. - Tänk om de kom till huset.
- De kom ju till stationen, tänk om... - Tyst.
Kom.
- Jösses, du ser värre ut än jag! - Jag luktar nog bättre.
Trötta inte ut dig i onödan!
Vi vet vart han är på väg. Du kanske kan köra, jag...
Jag ser dubbelt.
Jag pratar om mäns kamratskap, grabben.
Det obeskrivliga bandet som föddes när vi jagade mastodonter med spjut.
Man hittar det i krigstider, brödraskapet i skyttegravarna.
När man återvänder hem... Det finns ingen civil motsvarighet.
- Du kan bra många ord, Karl. - Jag är en väpnare, grabben.
En advokat.
Försvarare av den enkla medborgaren, den falskeligen anklagade.
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---