- Detta har hänt: - Hitta Rye och få hem honom.
- Känner du honom? - Ed? Ja, han är slaktare.
- Jag körde på honom! - Han hette Rye Gerhardt.
Hans familj skadar folk.
Om ni begick ett misstag så är det dags att prata nu.
- Fönstret stängs. Ni kanske är döda. - Vi vill att du går.
Vi gör som ledningen säger och tar över området.
Om det sker med pengar eller med lik får tyskarna bestämma.
- Joe Bulo hälsar. - Vi förkastar ert bud.
Vi sänker priset med två miljoner. Ger ni inte upp-
-utplånar vi varenda Gerhardt.
Min far var försäljare.
Damskor.
Under depressionen hade han det svårt-
- som så många andra vid Rock River i Dixon, Illinois.
Det här är en sann historia.
Men jag fokuserar inte på livets motgångar.
När jag var badvakt gav jag aldrig upp på någon.
Följande händelser ägde rum i Minnesota 1979.
Därför räddade jag 77 personer på fem år.
Det gav mig en plakett.
Jag är mer stolt över den än över något annat.
Av respekt för de döda berättas resten precis som det var.
- Ska jag kalla er hövding Wigwam? - Alla kan avfyra ett gevär.
Men långbåge är en konstform.
- Är allt i sin ordning? - Ja då. Nu skjuter vi några hjortar.
Vi har kämpat hårdare och gjort mer för att främja människors värdighet-
- än något folk som någonsin levt på denna jord.
Men när ni ser er omkring kanske ni inte ser den värdigheten.
Brottsligheten ökar, det är ont om jobb och man måste köa för bensin.
- Hur? - Han blev påkörd och sedan dödad.
Är du säker?
- Vem? - En slaktare.
- En slaktare? - I Luverne. Det var som polisen sa.
Rye sköt en domare och blev dödad efteråt.
- Av en slaktare? - Det är hans namn.
Slaktaren i Luverne. Det är så han kallas.
Han är en torped från... Från Kansas City.
Jag vill höra det från honom.
Han var nog märkt redan när han åkte.
Slaktaren låg i bakhåll och försökte kidnappa honom.
Han fick in några slag och så gick det utför.
- Varför? - Det är krig. De ville ha ett avtal.
- Men grabben var redan död. - Jag frågar honom.
Han är en bricka i deras spel. Med honom kunde de få dig att sälja.
Men de råkade döda honom och försökte undanhålla det från dig.
Där ser du.
Medborgarna vill ha ledarskap - inte en man till häst som kräver lydnad.
De vill ha någon som tror sig kunna "börja världen ånyo".
Familjeföretagens tid är över. De stora företagens era är här.
- Många kommer att bli rika. - Det låter bra.
Och ni kan ge oss ledare på delstats- och lokalnivå?
Alla politiker svarar om jag så ringer mitt i middagen.
Då kommer vi sannerligen att bli goda vänner.
En ledare som frigör sin styrka och avlägsnar regeringens hinder.
Se och lär, Joe.
Jag tror att vår nation törstar efter frälsning.
Se och lär.
- Vad i...? - Ta skydd! Gerhardt!
Att vi allihop törstar efter att än en gång se heder-
-snarare än politisk opportunism.
Att se regeringen skydda vår frihet-
- snarare än distribuera gåvor och privilegier.
Regeringen ska upprätthålla de institutioner-
- som vaktar de värderingar som samhället vilar på:
Religion, utbildning och framför allt familj.
Vekling.
Vi som förmånligt nog är amerikaner har haft ett rendezvous med ödet-
- sedan 1630, när John Winthrop på Arabella utanför Massachusetts-
- sa till pilgrimerna: "Vi ska vara som en stad på höjden."
Den plågade och pinade mänskligheten räknar med oss-
- och vädjar till oss att inte missa vårt rendezvous-
- och ber oss att upprätthålla vår självständighet, självdisciplin-
- moral och framför allt varje individs ansvarsfulla frihet.
Mänskligheten vill se oss bli den där strålande staden på höjden.
Jag tror att vi tillsammans-
- kan vara där för vårt rendezvous med ödet.
Tack. Gud välsigne er. Tack så mycket.
Ni är för vänliga. Gud välsigne er.
Såja. Okej.
Den jäveln är allt karismatisk.
- Men jag hälsar inte. - Varför inte?
Sonny, mannen gjorde en film med en apa. Det vore ovärdigt.
- Hej. - Ni var bra i "Tomahawkens lag".
Tack, det är få som tycker det. - Hej, lilla tös.
Guvernören, jag eskorterar er. Vi åker när ni är redo.
- Blev du kommenderad? - Ja, av kaptenen. Han insisterade.
- Han vet nog bäst. - Ja, han sa det.
Jag följer dem till delstatsgränsen, så jag kommer i kväll.
Om du kan, fråga om det stämmer att Joan Crawford hade flatlöss.
Det tänker jag inte göra.
Vi fick dem.
- Bulo också? - Jajamän.
- Milligan? - Nej, han var inte där.
De kommer att slå tillbaka hårt.
Jag trodde att de skulle förhandla.
Så tänker en kvinna, mamma. Det skulle alltid bli krig.
De visste ju att Rye var död. De dödade honom ju.
Döda den där Slaktaren. I Luverne.
Ingen nåd.
Jag skickar Virgil.
Älskling? Älskling?
Förlåt. Har vi slut på kaffe?
- Va? - Va?
Har du...?
- Du var inte i sängen, så... - Nej, jag har tänkt...
- på vad vi ska ta med oss. - Ta med oss vart?
- När vi åker... - Vart ska vi åka?
Till Kalifornien.
- Vad... Vad menar...? - När vi flyr.
Du hörde ju vad Lou sa.
Om vi har trasslat till... Om jag har trasslat till allt...
Om det här inte är över än, om det bara är ormens svans...
- Vad menar du? - Vad gjorde han ens på vägen?
Alla kroppar... Han hade ju en bil, så varför stod han på vägen?
Jag vet inte.
Constance såg.
- Såg vad? - Bilen.
Efter du hade städat den men innan vi kraschade den.
Hon vet om olyckan.
Hon skjutsade mig hem den där kvällen när...
Kvällen du gjorde dig av med...
Hon behövde gå på toaletten. Jag tänkte följa henne ut direkt-
-men så hörde jag musik från garaget.
- Hon kom dit och såg det. - Vad sa hon, då?
Jag tror inte att hon berättar något, men hur kan vi vara säkra på det?
Polisen ställer frågor och misstänker oss...
Lou sa ju att hyenorna kommer. Älskling, vi kan inte stanna här.
- Nej. - Älskling.
Nej. Du sa... Vi var överens. Om vi städar upp allt så är det...
- Jag vet, men, älskling... - Nej! Vi gjorde det av en anledning.
För affären och för barnen. Så att vi kan stanna, det var...
- Älskling, du måste vara realistisk. - Nej! Vi stannar.
Det var...
Vad som än kommer tar vi itu med det eller så tar det itu med oss.
- Vi köper affären och skaffar barn. - Men hur?
Vi får inte tillbaka kurspengarna, och Bud behövde dem på fre...
Vi löser det! Så gör folk. De löser det och håller ihop.
- Jag kan hjälpa till! - Gör dina sysslor.
- Jag menar allvar, det är ingen lek. - Du såg ju att jag kan!
Luverne i Minnesota. Ed Blomquist. Han utger sig för att vara slaktare.
- Det här är larvigt! Jag kan skjuta! - Om din pappa säger ja får du åka.
Det borde vara vi. En Gerhardt!
Han dödade en Gerhardt, så det borde vara en av oss.
Det skulle en riktig boss förstå.
- Du tar med dig grabben. - Du bestämmer.
Visa honom in. Han skjuter.
Om något går snett så löser du det, förstått?
- Vart ska du? - Jag har ett ärende och åker ensam.
Det är inte säkert där ute!
Förbannat!
Ja. Och?
Det börjar bli otäckt där ute. Är allt bra med dig?
Min mamma kunde hitta molnet i varenda ljusglimt.
Så gulligt. Min ler hela tiden. Som om hon vore en hyena.
Pappa slår henne när hon ser ledsen ut.
Jag ser Thing ett, var är Thing två?
Död. Er indian dödade honom.
- Han dödade många. - Jag visste inte om det.
Ingen berättade det för mig.
Du tror mig.
Eller hur?
Vad är vi i ditt huvud?
- Romeo och Julia? - Nej.
Jag vet inte.
Hon var en dysterkvist, min mamma. Vi brukade äta i mörker.
Jag skämtade på hennes gravsten: "Barbra Milligan, alltid glad."
Jag å andra sidan... Jag är en optimist.
Så när jag ser det här...
tänker jag inte att himlen rämnar.
Jag tänker att det är en möjlighet.
- Eller kanske inte. - Det är inte mitt fel.
De hade ett möte utan mig.
Jag skulle ha berättat!
Om du vill bli tagen på allvar måste du vara en seriös person.
Att dricka en öl, dra en lina...
släppa loss...
Allt det går bra, men det är inte poängen.
Vad är poängen?
Jag vill veta vad de ska göra innan de gör det. Varje gång.
Annars kan du dö med de andra.
Anropar bil 18, kom.
- Det här är 18, kom. - Fargopolisen söker er.
Okej, koppla dem.
- Hej! Hur är din dag? - Finfin. Och din?
Det är en jävla röra här uppe.
Tolv döda. Gerhardt, Kansas City och en kommissionsledamot.
- Herregud. - Ja.
Det blir värre innan det blir bättre.
Vi vet vad som hände Rye Gerhardt.
Han blev påkörd av en frisörska och fastnade i hennes vindruta.
Vi tror att hon och maken gjorde sig av med kroppen.
Vi har haft besökare från båda falangerna-
-så det är lite som Kubakrisen.
Min chef tycker att jag ska ingripa för att min mamma känner Floyd.
De kanske kan talas till rätta, men du vet ju hur det gick sist.
- Jag kanske borde komma upp. - Jag har inget emot sällskapet.
Jag är fast med Reagan, men om allt går bra kommer jag i morgon.
Tack! Jag försöker se till att det inte går över styr så länge.
Ja, kom.
Nej, det är... Jag förstår, det är...
lågkonjunktur.
Tack ändå, och...
Okej. Okej, hälsa faster Velma från mig.
Inget?
Varför anstränger du dig så?
Jag ska köpa affären och bli min egen.
- Och? - Det är ju den amerikanska drömmen.
- Vad är poängen? Du dör ju ändå. - Vad menar du?
Camus säger: "Vi ska alla dö, så livet är ett skämt."
- Ska man bara ge upp, då? - Man kan ta livet av sig.
Få det överstökat.
Det där är inte...
- Man måste ju försöka. - Nej.
- Man skaffar jobb och bildar familj. - Dör.
Snälla, sluta säga så.
Jag kommer att leva ett långt liv.
- Min farfar blev 96. - Och då gjorde han vad?
- Dog. - Noreen.
Okej. Jag går till styckrummet så att jag slipper ditt nonsens.
- Säg till om Bud kommer. - Det gör jag.
Om jag inte är död.
Vad väntar du på? Att jag ska bära dig dit?
Nej, jag tänkte bara...
Jo, ska jag... du vet...
- skjuta honom i huvudet eller...? - Överanalysera inte.
Du ska bara sikta och skjuta. Om han rör sig skjuter du igen.
Grabben! En sak till:
Inga vittnen.
Oj, ursäkta. Jag hörde er inte.
Vad vill du ha för kött? Vi har griskött, kokött, hönskött...
Bud säljer inte fisk, trots att Jesus sa: "Ät det på fredagar."
Jag...
letar efter slaktaren. Blomquist.
Ja, han är inte slaktaren, snarare den biträdande slaktaren.
Men det kommer nog att förändras. Han ska köpa stället.
Inte för att ni behöver...
Han är i styckrummet. Jag ringer på honom.
- Du, jag har läst den där. - Jaså?
- Förra året. Den är deprimerande. - Tycker du?
Jag tycker att den är vacker.
Men alla säger ju också jämt: "Noreen, du är en dystergök."
Halloween är min favorithögtid.
- Jag gillar påsken. - Självklart. Jesu uppståndelse.
Det är därför alla älskar "Rocky" fast den handlar om boxning.
- Comebacken. - Ja, men han förlorar ju till slut.
- Nu har du ju förstört den för mig. - Förlåt.
Jag skojar bara.
Nu kommer Ed.
Ursäkta mig, jag var mitt i ett svin.
Hur kan jag stå till tjänst?
- Hej, Peggy! - Jag... ska hämta min bil.
Ja, hon är lagad och har fått en ny vindruta.
- Hon är en fin bil. - Okej.
- Betalar du kontant? - Jag har en check.
- Lös inte in den före löning. - Inga problem.
Ska du resa bort?
Ja, jag antar det.
Det är bäst så.
- Bäst för vem? - Du kan väl bara...
- vänta med att lösa in checken? - Självklart. Ta hand om dig.
Vill du köpa min bil?
- Vad menar du? - Tja, du sa ju att den var fin.
Vi ska ju köpa köttaffären, så vi hade behövt pengarna.
- Din resa, då? - Jag bestämde mig för att inte åka.
- Nu precis? - För en stund sedan.
- Jag kan inte ge mer än 700 för den. - Okej!
- Är du säker? Den är värd 1 400. - Ja, men...
Sju i dag är bättre än fjorton i morgon.
Kan vi göra det nu direkt?
Hur gick det i morse?
Dödade några, förlorade några.
Men du framförde meddelandet?
Vi vill tacka dig för dina tjänster. Jag och mamma.
Ända sedan pappa tog sig an dig när du var nio har du aldrig klagat.
Trots att det inte alltid känns så är du en del av den här familjen.
Inte för att Dodd skulle säga det.
Jag vet att du mest är hans kille, men du har en plats hos oss oavsett.
- Du behöver bara vara ärlig. - Det är jag.
Ja, självklart, men vi har precis trappat upp kriget-
- på grund av det du... Din information om Rye.
Mamma är väldigt upprörd, så jag måste dubbelkolla sanningshalten-
-innan det har gått för långt.
Är min dotter här?
Vad sjutton gör du? - Återgå till arbetet.
Det där är min man. Om du ska prata med honom pratar du med mig först.
Så vitt jag vet arbetar alla för samma person - mamma.
Du gillar det, eller hur? Att ta order från en kvinna.
- Som i bingen med Kathy? - Tyst.
Hon spände på sig den och visade vem som bestämde.
Räkenskapens dag kommer, min bror.
Alla själar ställs till svars för sina handlingar.
I slutändan får vi alla vad vi förtjänar.
Fortsätt intala dig själv det.
Allas blickar är riktade mot oss.
Om vi skulle behandla Gud med orätt i vårt arbete-
-och inte längre få Hans hjälp-
- kommer vi att statuera exempel för resten av världen.
Den plågade och pinade mänskligheten räknar med oss.
Tillsammans kan vi vara där för vårt rendezvous med ödet.
Tack. Gud välsigne er, och Gud välsigne Amerika.
Åh, det var skönt. Jag har hållit mig sedan Ortonville.
Frun har potpurri på bussens toalett. Jag kan knappt andas där inne.
De gillar sina dofter.
- Var tjänstgjorde du? - Mekongdeltat.
- Patrullbåt, två vändor. - Jag uppskattar det verkligen.
Varje generation har sin tid.
När USA hade gått med i kriget 1942 arbetade jag-
- med Paramounts "Operation: Örnnästet".
Jag skulle rädda Jimmy Whitmore och Laraine Day från en SS-trupp.
Vi lånade Bob Stack av Selznick. Nazistjäveln hade oss på kornet.
Det var ute med oss, men med lite amerikansk påhittighet lyckades vi...
Eller vänta... När jag tänker efter tog vi oss nog inte ur den knipan.
Eller gjorde vi det? Jag minns inte.
Oavsett var det en bra film.
Guvernören, jag vill inte...
Det vi gjorde där borta, kriget...
Och nu har min fru lymfom, steg tre-
-och på sistone har tillståndet...
Ibland, sent om kvällen...
tänker jag att världens sjukdom...
kanske är i min fru på något sätt. Cancern.
Jag vet inte vad jag säger.
Tror ni att vi kan ta oss ur den här röran?
En amerikan kan övervinna alla utmaningar.
Det tror jag verkligen.
Ja... Men hur?
PRÖVNINGSLÄKEMEDEL
- Mamma! Titta vem som är här! - Är din pappa hemma?
Nej, det är bara jag. Jag såg Molly i fönstret.
- Jag knackade. Hörde du inte? - Nej.
Jag blev orolig, så jag gick in.
- Mår du bra? - Ja då.
- Lite trött, bara. - Lou hade runt två timmar kvar...
så jag tänkte titta förbi och ställa till med besvär.
- Är du hungrig? Jag kan ordna något. - Vad gulligt av dig.
Jag försöker avgöra om jag är hungrig eller illamående.
- Man brukar inte blanda ihop dem. - Illamående är en bieffekt.
Det tyder på att jag inte fick godis.
- Finns det godis? - Om du äter något grönt.
Så vi hoppas på illamående, alltså?
Jaha, okej...
- Jag är så dålig på det här. - Du klarar dig fint, pappa!
Din mamma hade sagt rätt saker. Jag... Jag kan laga brödrosten.
Du kanske skulle kunna... Kan du passa Molly en stund?
Jag kan knappt hålla ögonen öppna av någon anledning.
- Passa vem? - Mig!
- Vem? - Mig!
- Tack. - Vila, du.
Vi ska bara äta sockerflingor och leka med mitt tjänstevapen.
Vad sjutton är det där? En noshörning?
Ja, det är Charlie. Jag vill prata med pappa.
När kommer han hem igen, då?
Nej, det...
Hälsa honom att jag vill gå i skolan igen.
Jag vill börja igen, som han sa.
Då så.
Ed!
Noreen. Noreen, mår du bra? Kom här. Kom.
Ed.
Ed!
Ed! Kom hit!
Nej, nej! Han lever. Vi måste få ut honom. Ed, han...
Ring brandkåren!
Vad hände?!
- Jag räddade grabben, eller hur? - Ja.
Och han sköt först, säger du det till polisen? Det var självförsvar.
- Okej? - Ja, självklart, men...
Men... Ed!
Ed!
Var har du varit?
Jag träffade en vän.
Tror du att du är vuxen?
Va?
Med dina kläder och din frisyr och ingen behå?
Som om du vet något om världen.
Att vara vuxen har sitt pris. Ett styggt barn får en örfil.
En stygg vuxen får en knytnäve...
eller en kniv.
Pojk.
Låt flickan vara.
Gå upp nu, hjärtat.
Älskling? Var är resväskorna? Vi måste packa.
- Älskling? - Älskling, vi måste...
- Vi måste... - Jag har en överraskning.
- Okej, men vi måste... - Vi behöver inte åka.
Jag har tänkt på det du sa och hur jag har betett mig. Sitt ner.
Det här är viktigt! Jag försöker säga att du hade rätt.
Vi hade rätt båda två. Du hade också rätt, alltså.
Det du sa om affären och pengarna... Det var så själviskt av mig.
Och vi måste kämpa! Kämpa för det vi vill ha.
- Okej! - Jag förstår det nu, så...
- Älskling... - Jag sålde bilen.
- Vilken bil? - Min bil. Jag var på verkstaden.
Sonny gillade den, så jag...
Jag vet att jag kunde ha fått mer, men det räcker för att köpa affären.
För du hade rätt! Det här var vår dröm.
- Så nu kan vi göra det. - Affären har brunnit ner.
Och jag dödade en till kille, kanske två.
Och Lou... Lou hade rätt, de kom!
Killens familj, de kom.
Så det här är toppen, tack, men vi måste åka.
Du måste packa. Okej? Förstår du?