DETTE
ER
EN
SAND
HISTORIE
Slip mig!
Herregud!
Se lige bag os.
- De følger efter os. - Fandens!
- Åh gud. - Pis og lort!
Hør, hvad er planen?
Hvor skal vi hen?
Hvad?
Er det ..?
Taler du tegnsprog?
Seriøst? Hvordan skal vi ..?
Jeg er lænket til en døv fyr. Vorherre bevares.
Vi må bryde lænken.
Vi kørte nord mod Watab. 40 minutter i bussen eller mere.
Jeg tror, at jeg faldt i søvn.
Der er en flod i nærheden.
Jeg gætter på Mississippi.
Hallo!
Vi må lægge en plan.
EFTER DIG?
BEKLAGER
Jeg kendte engang en, der hed Helga.
Hun ævlede løs konstant.
Sådan! Godt skudt, sønnike.
Jeg tror, at jeg fik den!
Ray.
Jeg troede, at jeg kunne udholde det, men jeg er vist et skvat.
Skat, hold nu op.
Ray.
Du har vel taget pengene med?
Skat.
Det hele gik bare så stærkt.
Vi har brug for pengene.
Det ved jeg!
Jeg henter dem.
Ray.
Skal jeg hente dem?
Nej, jeg klarer det.
Jeg har styr på det.
Brug hele kroppen.
Ned! Duk dig!
Okay.
En, to, tre.
Din mær!
Nej. Det gør du ikke.
Skal du bruge nogle sko?
Hvad?
Sko?
Nej, bare whisky.
En dobbelt.
Og en til min ven.
Ja, bare en smule sherry.
- Tsuris. - Hvad?
Job sad på sin mødding og var dækket af bylder.
Det har været en lang dag.
De er alle lange. Sådan er den menneskelige eksistens.
Tilværelsen består af lidelse.
Jeg tror, at du er begyndt at indse det.
Amen.
Må jeg vise dig noget?
- Ray er katten. - Hvad?
Hans navn. Jeg kalder ham Ray.
Det er jo ikke et kattenavn, men da jeg så ham, sad det ved.
Men sådan ser jeg det.
Kender du ordet gilgul?
Det er hebræisk.
Det betyder, at en gammel sjæl bosætter sig i et nyt legeme.
Ray.
Er det dig?
Beklageligvis kan nogle sjæle ikke finde et legeme.
Så bliver de fortabte.
Rabbi Nachman mente, at de jødiske ofre efter massakren i Uman -
- var fortabte sjæle. 1768 i Ukraine.
Mange tusinde dræbt af kosakkerne, kvinder og børn.
Ligene blev smidt i en grav og glemt.
Da rabbi Nachman første gang besøgte Uman -
- så han massegraven, og han kaldte den en have.
Han fortalte sine følgere, at han ville begraves der -
- som markens herre.
Han sagde, at hans sjæl ville fæstne og trøste deres.
Har du været her før?
- Bowlingcenteret? - Er det, hvad du ser?
Skål.
Det trængte jeg til.
Vi ender alle her før eller siden.
Vi skal vejes og bedømmes, som det nu gælder dig og din ven.
Nogle mente, at han burde blive.
Men jeg overbeviste dem om, at han har taget en bedre sti nu.
- Og dig... - Hvad med mig?
El nekamot Adonai, El nekamot hofi'a.
Hvem vil rejse sig for mig mod de ugudelige?
Hvem vil kæmpe mod misdæderne?
Har du brug for et lift?
Der holder en bil ude foran. Det er en grøn folkevogn.
Universet bliver ikke mere ironisk.
Bare rolig. Dens synder er blevet udrenset.
Du og din ven bør tage den. Nøglerne ligger under måtten.
Tak.
Nej, tak ikke mig.
Du kan blot overbringe en besked, når tiden er inde.
En besked? Til hvem?
Til de ugudelige.
Sig til dem: "'Men om du så svævede så højt oppe som ørnen -"
- eller byggede din rede blandt stjernerne -
"- ville du ikke være uden for min rækkevidde', sagde Herren."
- "Men om du ..?" - Det er i orden.
Du vil kunne huske det.
Ray! Du er desværre nødt til at efterlade katten.
Det er i orden. Vær ikke bange.
Vil du gøre mig en tjeneste?
Når Gophers spiller, så hæld lidt øl op i en skål og stil den foran tv'et.
Lekh lekha.
Servietter.
Og lidt vodka.
Júrij.
Hvad?
Du er Júrij Gurka, en kosak fra sletterne.
Barnebarn af De 100 Ulve.
Jeg har en besked til dig fra Helga Albracht og rabbi Nachman.
Sokker.
Skønt.
Jeg manglede sokker. Tak.
Tak ikke os. Tak julemanden.
- Jeg burde... - Se til maden.
Lad mig hjælpe til.
- Nyder du julen? - Det er lidt sært.
Det ved jeg. Vi skal nok finde ud af det.
Burgle.
Herregud.
Gå tilbage. I er nødt til at fjerne den.
Sherif, vi går ind.
- Undskyld mig. - Ikke nu.
Gloria Burgle fra Eden Valley. Min fange var på bussen. Swango?
Vi er ved at tælle dem. Nogle døde under ulykken, andre under angrebet.
Der er tre sæt fodspor mod bussen. Vi fandt en stjålen motorcykel -
- og der var en hjemmelavet rampe, som vist forårsagede ulykken.
- Så du bilen længere borte? - Den gule, der lå på taget?
Nogle forbipasserende ville nok hjælpe og indså, hvad der foregik.
En anden bil, måske en varevogn, jagede dem og pressede dem af vejen.
- Derefter henrettede de parret. - Kors.
Må jeg kigge ind i bussen? Kvinden er let genkendelig.
En kvinde, siger du? Der var ingen kvinder på bussen.
- Er du en U.S. Marshal? - Nej.
Så kontakter vi dig, når vi finder hende.
- Uafhængigt af udfaldet. - Undskyld?
Død eller levende.
Er han hjemme? Vi har et møde.
Hvad i alverden?
Sy! Kom ind. Vi er lige ved at spise frokost.
Hvor er Emmit? Jeg prøvede at ringe i går.
Han hviler sig ovenpå. Han er plaget over det med sin bror.
Jeg ved det. Jeg var der.
Så hvis han...
Kan I hente ham? Som jeg forklarede, vil politiet tale med ham.
Ja. Det er blevet håndteret.
- Hvad? Hvornår? - Kom ind og sæt dig.
Vi har faktisk nogle gode nyheder.
- Gode nyheder? - Ja.
I dag er du fem mio. dollars rigere, end du var i går.
- Hvad? - Det er en årsbonus.
- Vi har allerede... - Igen.
Der kommer en tredje, men vi bør vente til næste regnskabsår.
Søde kartofler?
Nej.
- Jeg er ikke så sulten. - Det bør ikke gå til spilde.
Tænk på alle de sultende børn.
Ikke?
Hvad så med lidt te?
- En dejlig kop? - Fint. Kors.
- Sukker? - Nej. Det er fint.
Det er min mors opskrift.
Hun smuglede den hemmelige ingrediens under sin barm -
- hele vejen fra Wales til Bristol.
- Den er lidt bitter. - Drik lidt mere.
Den bliver mere afrundet.
Godt. Jeg fortæller chefen, at du kiggede forbi. Glem alt om politiet.
Den slags ting har det med at løse sig selv.
Godt.
Men jeg føler, at jeg burde se, om han har det godt.
Nej, han hviler sig. Han snorker og savler.
Han snuppede en pille eller tre.
Straks han vågner, får jeg ham til at ringe til dig. Fjong?
- Fem millioner? - Farvel, mr. Feltz.
Anderson sagde, at du skulle udskyde.
Alt i orden, chef?
Jeg må bare... Et øjeblik.
Kors!
Jeg klarer mig.
Det er ikke godt.
Herregud! Ring til 112.
Tre, to, en!
I DAG ER DET DEN 15. MARTS DAGENS SYGEPLEJERSKE: TAMMY
- Nej! - Hvordan har han det?
Jeg talte med mr. Feltz' læge. De undrer sig endnu. Det er giftstof.
Men hvilken slags giftstof? En slags gift? Ligesom russeren.
Jeg har talt med jeres chefer. Dette er chikane!
- Vi holder frokost. - Kantinen skulle være god.
Og her er du.
Hvordan går det med forretningen? Det er svært for os at se.
Det stod i avisen, at I har opkøbt mange nye ejendomme.
- Tilhørte den bil ikke din bror? - Jeg må have parkeret et andet sted.
Jeg måtte tage en taxa. Min bil er vist blevet stjålet.
- Skal jeg ..? - Nej.
Jeg har nok bare glemt, hvor jeg parkerede.
Madeline!
- Vi har jo et kaldeanlæg. - Hvad helvede er det?
Det ved jeg ikke. De hang her i morges.
- Jeg tænkte, De havde istandsat. - Jeg vil...
De har optagelser i receptionen af folk, der kommer og går, ikke?
- Mr. Stussy, det gør ondt. - Undskyld.
Altså, mr. Varga foretager sig ofte nogle mærkværdig ting.
Det er nok forklaringen, Maddie. Han har nok nævnt det. Undskyld.
Nej, De blev bare overrasket efter det, der hændte Sy og Deres bror.
Skal jeg ringe til ham?
Min bror?
Nej, mr. Varga.
Nej. Se, om du kan finde ud af, hvad der skete med de gamle billeder.
Sørg for, at de ikke smider dem ud.
Det er ham.
- Mr. Stussy. - Han er i live.
- Hvem? - Ray.
Jeg kan mærke, at han iagttager mig.
Din bortgåede bror? Hvor interessant.
Hør, jeg tror, at vi får brug for flere mænd.
Hvilken slags mænd? Lave mænd?
- Melankolske? - Jeg spøger ikke.
Sæt nu, at de prøver at lægge en fælde for mig.
De?
Ray og pigen. Hun er stadig i live ifølge politiet og aviserne.
Og din håndlanger kom jo ikke tilbage.
- Canada. - Hvad?
Hvis pigen er i live -
- så har hun gjort, som enhver smart person havde gjort.
Hun må være stukket af til Canada.
Rays bil holdt parkeret på min plads. Corvetten.
Ved hospitalet.
Tog du hen på hospitalet?
Nu står jeg på mit kontor, og alle billederne...
Emmit. Lytter du?
Ja.
Du vandt.
Jeg vandt. Hvad har jeg vundet?
Livet.
Bliv, hvor du er. Meemo kommer og henter dig.
Du skal underskrive nogle dokumenter. Du er ved at sælge et storcenter.
Ejer jeg et storcenter?
Hvad?
Hjælp!
Overskæg.
Hvad har han?
Og du var her hele tiden?
Det er mig. Det er min fejl.
Underskrev han dokumenterne?
Vi har talt om det. Underskriver du ikke, tjener vi ingen penge.
Nej. Ikke flere dokumenter. Ikke flere underskrifter.
Der foregår noget. En hånd rakte ud fra de dødes rige.
Jeg har gjort ting.
Jeg har syndet.
Og nu kryber døden nærmere, skridt for skridt.
Det er nok. En død far i indkørslen.
En storebror, der udnytter sin lillebror.
Mi amor. Fald ned.
Ved du, hvordan jeg beskrev dig -
- da jeg mødtes med mine bankfolk og investeringschefer?
Som en helt. En klarttænkende, formålsrettet mand.
Men selv helte kan lide nederlag.
En skilsmisse eller tabet af et familiemedlem eller en partner.
- Sy er ikke død. - Endnu.
- Hvad? - Hvad?
Hør, du må forsøge at huske på -
- at selv helte kan glemme, hvad der er virkeligt fra tid til anden.
- Tag disse. - Hvad er det?
Et mildt beroligende middel, der får motoren ned i omdrejninger.
Godt. Forestil dig en ø.
En tropisk ø, et varmt sted. Måske i det sydlige Stillehav.
Kan du se den for dig?
Nu skal du forestille dig -
- at der på øen en septemberdag i 1945 falder en regn af papir.
Det er flyvesedler i hundredvis fra de allierede styrker -
- der meddeler de japanske soldater på øen, at krigen er ovre.
"Kejseren har overgivet sig."
Men der er én mand, som nægter at tro det.
Løjtnant Hiroo Onoda. En ærefuld, moralsk mand.
Mens resten af verden gik sin gang -
- 1946, 1947, 1950, 1964, 1971 -
- mens freden indtraf, og en kold krig blev udkæmpet -
- førte Hiroo Onoda krigen videre.
En utrættelig soldat i kejserens tjeneste.
Den sidste mand, der døde for et ideal.
Han var bare en knægt.
Han plejede at følge med mig efter skoletid.
"Emmit, leg med mig. Emmit, se her."
Er Biblen en børnebog?
Det, vi foretager os, mænds alvorstunge gerninger -
- er handlinger, der kræver styrke, snilde og udholdenhed.
Det er ikke barneleg. Det er ikke nok at gøre sit bedste.
Ingen mindes den anden mand, der besteg Mount Everest.
Sådan. Sov.
Alt vil være klarere i morgen tidlig.
GLORIA BURGLE SKILSMISSEBEGÆRING
Nu takker jeg af. Jeg skal betale babysitteren.
Fint, chef.
Det skal du ikke kalde mig længere. Jeg er bare politiassistent som dig.
Jeg tager resten i morgen.
Hvis det ikke fylder en med håb at sætte folk på gaden, hvad gør så?
Ved du hvad?
Lægger du den i udbakken?
Mit navn er Emmit Stussy.
Jeg vil tilstå.
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com