NETFLIX PRESENTERER
Gi oss penga…
Navn?
Steve Harmon.
Alder?
Sytten.
Gjengtilhørighet?
Jeg er ikke med i noen gjeng.
Ingen.
Har du vært fengslet tidligere?
Nei.
Noen kjente sykdommer?
Aids?
-Har du aids? -Nei, jeg har ikke aids.
Tøm lommene.
Er foreldrene mine her?
Gutten min, foreldrene dine er ikke her.
Skal… Bør jeg få meg advokat?
Du må ti stille.
Kan jeg ringe…
Monstre gråter ikke i mørket.
Det var det jeg skulle sagt da han kikket bort og kalte oss monstre.
Ubrukelig. Skal ta deg!
Utenfor porten. Så kom!
Kom og få juling, pysa! Kom igjen!
Jeg skulle ha fortalt ham at etter at de tok meg hjemmefra,
har mørket bare gitt meg skjelvingen som minner meg på at jeg lever.
Og at det mest skremmende i verden for meg…
…er å vite at jeg lever.
Å vite at jeg lever og ikke er i en drøm.
Alt er stille om natten,
så jeg kan høre dunk, dunk, dunk av hjertet mot brystet.
Når jeg stirrer på meg selv i speilet,
når jeg hører mannen tre celler lenger ned som skriker hver natt til samme tid…
Du skal ikke gjøre en dritt! Hold kjeft!
Riv halsen over på idioten!
Et monster skriker ikke tilbake. Det kan de ikke.
Det gjør jeg. Jeg gjorde det.
I lyset, om dagen…
…kjentes det som en film.
Dette er den filmen.
Min historie.
Skrevet, regissert og med Steve Harmon.
Interiør, avhørsrom, dag.
Steve Harmon sitter overfor sin offentlige forsvarer, O'Brien.
Er alle mappene for folk du representerer?
Det er ikke alle.
Hvor mange av dem sier at de er uskyldige?
Hver eneste en.
Kan jeg si noe? Jeg…
Jeg er litt kvalm.
Har du feber?
Nei, det bare… Kan jeg lukke øynene litt?
Ja.
-Vil du ha jakken min? -Nei, det går bra.
Jeg er uskyldig.
Det er fint. Du skulle sagt: "Jeg gjorde det ikke."
Jeg gjorde det ikke.
Tror du meg?
Det spiller ingen rolle hva jeg tror. Jeg gjør jobben min.
Har du et øyeblikk?
Ok.
Er du klar til å revurdere tilbudet?
Jeg vet at du har ufattelig mange saker, og jeg drar hjem klokken seks,
så jeg gjør det enkelt for alle.
Han er bare 17.
-Handlingen hans førte til et drap. -Han gjorde det ikke.
Jeg har overvåkningsfilm og vitner som plasserer ham der.
-Dine vitner. -Jeg har den gamle damen.
Hun er troverdig.
Ta tilbudet. Du kaster bort alles tid og penger.
Tjue år? Han er et godt menneske.
Han har aldri vært i trøbbel før, har gode foreldre. Han er ikke som du tror.
Han virker sånn på meg.
Hva med fem til sju år?
Ta imot tilbudet.
Interiør, rettssal.
Lysrør lyser opp svarte og hvite som svelger det grå.
Ikke rom for gråtoner i rettssaler.
TILTALT FOR DELTAKELSE I RAN OG DRAP
Fortid, Harlem, kveld.
Skjønner du?
Jeg kunne ha gått opp til 145th og tatt til høyre. Der bor jeg.
Se hvor du går!
-Beklager. -Skjer'a?
Hva er i veien med denne fyren?
-Hva er det med deg? -Beklager.
Kjenner jeg deg fra strøket?
Alt i orden.
Hva heter du igjen? Scott, Sam…
Steve.
-Steve. -Ja.
Steve.
Går det bra?
Prøver.
Reis dere.
Rettens administrator er Lionel James.
-God morgen, alle sammen. -God morgen.
Sitt ned.
VÅR TILLIT ER TIL GUD
Er aktor klar?
Ja, ærede dommer.
-Forsvarer? -Jeg er klar, ærede dommer.
-"Vår tillit er til Gud." -Klar.
Hvis du har spørsmål, skriv dem ned.
Jeg skal prøve å svare når jeg får tid.
Har helgen vært bra?
Veldig bra. Jeg bestilte thaimat og så noen Downton Abbey-repriser.
Søsteren min giftet seg.
Husk at det er vår jobb å gjøre deg menneskelig i juryens øyne.
Familiens ungkar?
-En døende rase. -O'Brien?
Jeg var nordpå med familien.
Utmerket.
La oss sette i gang.
Hent inn juryen.
Inn kommer juryen.
Ulik alder og etnisitet.
Et tilfeldig utvalg mennesker med øyne som beveger seg som dyr.
Tomme.
Er det derfor de snur seg når øynene våre møtes?
De ser ut som typen som ikke ser på nyhetene.
Er jeg et menneske?
…finansiering til mindre miljøer.
Alt i orden. Jeg møter deg der.
Ja. Ok. Greit.
Ser bra ut, Jer. Jeg liker tipien.
Ja.
-Fin. Når ble du ferdig? -For to minutter siden.
Skriv oss inn når du kommer dit. Takk. Fint.
Rekk meg syltetøyet.
-Snakkes senere. -Ha det.
Takk.
Er du klar til prøven?
Jeg har lest. Når får jeg bruk for differensialregning?
-Ikke ta lett på prøven. -Greit.
Alle karakterer teller. College er rundt hjørnet.
Ja, greit.
-Greit? -Ha det, mamma.
Du må passe Jerry i kveld. Det er foreldremøte. Minn faren din på det.
Greit.
Hei.
Her blir det fest i kveld.
Hold deg unna parken.
Ja.
Tjue dollar i øverste skuff.
God morgen.
Hva jobber du med?
Annonse for et forsikringsselskap. Liker du den?
Ja, jeg liker den. Hvordan man ser her og så her.
Nettopp. Du vet hvorfor du gjør det?
-Nei. -Det gylne snitt. Jeg har fortalt om det?
-Jeg tror ikke det. -Ok.
Det er noe du kan bruke når du filmer også.
Det er en formel som sier at det er en behagelig symmetri
når du skaper et rom med to kvadrater og et rektangel.
Og i det rektangelet to kvadrater og et rektangel.
Og om du tegner det, skaper det en spiral du finner i naturen.
Som et skjell.
Ja, en nautil.
Ja. Det finnes også i pyramider, da Vincis Det siste måltid…
Hvorfor gå på skolen når jeg kan snakke med deg?
Jeg er glad i deg, men om du ikke går, kan du fortsatt få ris.
-Deg og meg? -Ja. Pang.
Skjer'a? Hva skal du gjøre?
Greit. Jeg må gå.
Ok. Kom hit.
-Ok? -Ja, gå nå.
-Du har pensummøte i kveld. -Heldige meg.
Ja.
-Gjør det bra på prøven. -Ja.
Innledningsforedrag… Mer som monologer.
En forberedelse med trommevirvel til selve poenget.
Jeg heter Anthony Petrocelli, statsadvokat i delstaten New York,
og jeg representerer påtalemakten i denne saken.
Om ettermiddagen den 12. september i fjor gikk to menn,
Richard "Bobo" Evans og James King,
inn i en butikk i 115th Street i Harlem
i den hensikt å rane etablissementet.
Ærede jury, jeg heter Asa Briggs,
og jeg skal forsvare Mr. James King.
Mr. Petrocelli vil presentere saken med store ord.
Jeg heter Maureen O'Brien, og jeg er Mr. Steve Harmons forsvarer.
Påtalemakten har rett
i at samfunnets lover er der for å beskytte borgerne.
Men la oss huske at dette landets lover gjelder i to retninger.
De skal selvsagt beskytte offeret,
men de skal også beskytte den tiltalte.
Under ugjerningens forløp
drepte disse to mennene butikkinnehaveren.
Det er mange som blir stilt for retten som ikke er skyldige.
Og det fins ikke noe mer avskyelig
enn å fengsle en person som ikke har gjort noe kriminelt.
Det oppsto slåsskamp, pistolen gikk av…
…og Aguinaldo Nesbitts liv endte brått.
Det er ikke bare rimelig tvil om hvorvidt Steve Harmon
var involvert i ranet og drapet på Mr. Aguinaldo Nesbitt,
det er så godt som ingen grunn
til å tro at han vært involvert i noe kriminelt i det hele tatt.
Før ranet var det en plan der to andre deltakere
sa seg frivillig til å bli med.
"Frivillig?"
Én av de andre har innrømmet skyld.
Den andre skulle gå inn i butikken før ranet
for å forsikre seg om at det ikke var noen politibetjenter der.
-Og den mannen… er Steven Harmon. -Nei.
De to tiltalte dere ser foran dere,
var villige deltakere i det nevnte ranet,
og er derfor ansvarlige etter loven for Aguinaldo Nesbitts død.
Unnskyld meg. Sir!
Sannheten er at Mr. Evans…
Dommer!
…Mr. Cruz, Mr. King
og Mr. Harmon
er drapsmenn!
Drapsmenn.
De fleste i samfunnet vårt er anstendige, hardtarbeidende individer.
Dessverre er det andre i nabolagene våre som ikke er som oss.
De er ikke barn.
De er unge menn som vet forskjellen på rett og galt.
Han er et monster.
Dette er ikke et monster.
Dette er en 17 år gammel gutt.
Og det amerikanske rettssystemet krever at når dere ser på Steve,
anser dere ham som uskyldig.
Det er noe dere har hørt tusen ganger:
"Uskyldig til det motsatte er bevist."
Og om dere anser ham som uskyldig, som dere må etter loven,
skal vi bevise at ingenting aktoratet kommer med, vil gjendrive
den formodningen om uskyld.
Takk.
Vi ser Steve tidligere,
syklende til skolen.
Han ligner sønnen din.
Og vi ville sove i to timer og feste annenhver time.
Drikke, spille, sånne ting.
Det var som… det var fint.
-Jeg likte det. -Ja.
Jeg liker det. Det gjør jeg.
Men jeg lurer på hva historien er.
Hvor er narrativet, Steve?
Det handler vel om hva jeg ser.
Det må være mer.
Du trenger konflikt, en eggende hendelse.
En helt.
Dette sier jeg hele tiden. Det er ikke nok å være vakker eller sjokkerende.
Vakker er noe. Du har muligheten til å røre folk.
Forstår du det?
Ja. Jeg tror det.
Kan ikke film og historie være abstrakt?
Ja, som et maleri?
Bilder kan fortelle en historie, ja, men det er ikke det film er.
Film er en utvalgt billedserie med begynnelse, midte og slutt.
Alle sammen, hvorfor lager kunstnere film?
De gjør det for berømmelsen.
Det er et dumt svar. Prøv igjen.
Penger, makt, respekt.
Det skjer sjelden. Dere er en gjeng kynikere.
Det er fordi kunstnere har en historie de må fortelle.
Du har ikke noe valg, for det er vondt å holde den inne.
Du verker av lidenskap etter å skrive den, filme den, dele den.
Men hva om man ikke føler det?
Da har du ikke funnet historien din.
Det var bra, dere.
-Du er sur. -Hva så?
Du er sur.
Få inn ballen.
-Venstre! Det er basket. -Rappa!
Hva snakker dere om?
Det var sjukt.
Hei, du! Hva skjer?
Skjer'a?
Kom hit.
Jeg kommer etter.
Send ballen.
Det er kompisen min. Slapp av.
Hvorfor tar du bilder og greier?
Kan du ikke filme meg når jeg gruser gutta på banen?
Gruser dem?
Vent. Ta den gode siden min. La meg spenne muskler.
Ja?
Førsteklasses greier.
-Har du meg? -Jeg har det.
Sjekk din elskede King her i Harlems gater.
Har du sett filmen Dead Prez?
Favorittfilmen min. Det er sånt jeg vil lage.
Ja?
Du vet den scenen der kameraet tikker sakte?
Tikk, tikk, tikk.
Med 3D i sakte film. Snakker om tripp.
-Selvsagt. -La meg spørre om noe.
Har du sett en ekte pistol?
Hva?
Hvordan kan du regissere Dead Prez om du ikke har sett en pistol bli avfyrt?
Det er derfor du trenger å henge med meg.
Jeg kan vise deg ekte saker. Skjønner?
Er det kult om jeg henger her og tar bilder?
Det er et fritt land. Jeg driter i det.
-Hei. -Bra.
Ok.
Kom igjen, så starter vi.
Jeg skal slå deg.
-Send. -Vi har en utenfor.
Vi har veddet om denne.
Ballen må utenfor først. Vår ball.
Faen ta idiotene. Penga blir mine.
Se! Siste!
Her!
Det var et bra skudd.
Vrient skudd.
ÅPNE
Gå ut.
-Ut med dere, pyser. -Du har prata dritt.
-Pyse. -Var du der inne?
Du er den jævla pysa. Begge er pyser!
Du gjør ikke en dritt!
Gjør ikke en dritt.
Faen ta deg…
-Hvordan går det med deg? -Greit.
Har du…
-Har du snakket med Miss O'Brien? -Ja.
Hun prøver.
Så mye søppel går gjennom rettssalen,
og hun tror alle har den stanken over seg.
Ja.
Hun sier at hun vurderer å la meg vitne, la meg fortelle min side av det.
-Bra. Du må fortelle dem det. -Ja. Jeg skal bare fortelle sannheten.
Jeg gjorde ikke noe galt.
Du tror meg, vel?
Da du ble født, tenkte jeg på alle scenene i livet ditt.
Spille fotball, akkurat som meg.
Gå på college, akkurat som meg.
Date en pen jente…
…en som moren din.
Til og med…
…tenkte jeg på…
Jeg forestilte meg å bli sint på deg for mange dumme ting.
Ting som alle unger gjør.
Men jeg så aldri for meg noe som dette.
Jeg vet ikke, det falt meg bare aldri inn.
Det falt ikke meg inn heller.
Jeg ville fullføre skolen med vennene mine.
Begynne på college.
Du vet, være…
Være den jeg er.
Nå klarer jeg ikke å tenke på noe av det.
Jeg prøver å la være å føle.
Vanskelig, hva?
Jeg vet at det er vanskelig for deg.
Og jeg kan ikke gjøre noe med det.
Jeg klarer meg, pappa.
Tiden er ute.
Jeg har ikke sett ham se så gammel ut.
Jeg har ikke sett så mange rynker i pannen hans.
Håret over pannen være så grått.
Hendene hans skjelve på den måten.
En, to, tre…
-Hvor er kompisen min? -Ser du dette?
Mr. Sawicki sa at jeg viser min menneskelighet gjennom estetikk.
Det er signaturen min, sa han.
Å finne noe verdt å fange, huske dets form og tekstur.
Jeg har prøvd å gjøre det her.
Forstå dette stedet.
Hvordan det røde og hvite står fram mot betongveggen.
Hvordan jeg står i forgrunnen og…
Du bør ikke gjøre det der.
Folk her liker ikke å bli betraktet.
Bare slapp av.
Trekk pusten.
Fortid.
Vis noe du vil vise moren din.
-Sånn ja. -Fra én til ti, hvordan ser rumpa mi ut?
Rumpa di?
Ti er som Nicki Minaj.
-Ikke lyv. -Fem. Det er sjenerøst.
-På sengen min? -Det er eneste gangen.
-Eneste gangen? -De liker hverandre.
Hold kjeft! Herregud.
I tenårene bryter du en lov hver tredje time med vennene dine.
På T-banen,
på gata…
Hei!
Du kan få bot for å spytte, pisse, snakke, gå, stå…
Eller bare for å være på feil sted.
La oss se hva jeg skal gi ham.
Du vet at de filmet Jungle Fever her?
Er det sant? Jeg visste det.
Ja. De filmer mye her.
Jeg var på audition for La Guardia.
Ja vel?
-Jeg kunne spille i en av filmene dine. -I en av mine.
Du må på audition for å være med.
-Hva? -Få se hva du kan.
Nei.
-Vent. -Hva?
-Jeg prøver å se noe. -Hva?
Aktoratet kaller inn etterforsker John Karyl.
Venstre hånd på bibelen. Løft høyre hånd.
Sverger du å fortelle hele sannheten i Guds navn?
Ja.
Etterforsker Karyl…
Gjenkjenner du disse bildene?
Ja.
De ble tatt av åstedsfotografen på stedet. Ganske grusomme saker.
Som dere ser, mine damer og herrer,
ble offeret utsatt for et grovt og brutalt angrep.
Jeg skulle ha vakt til klokken 21, så jeg tok sen lunsjpause.
Og den kvelden ville jeg ha kinamat.
Alt var i orden da jeg dro.
Hva fant du da du kom tilbake?
Jeg så Mr. Nesbitt på gulvet.
Det var en dam av blod,
kassaapparatet var åpent, og det manglet sigaretter også.
-Ringte du politiet? -Ja.
Etterforsker Karyl,
viste offeret tegn til liv da du kom?
-Nei. -Jeg handler på tirsdager.
Og da jeg kom oppover gaten, så jeg en gutt,
den gutten, stå foran butikken og sperre inngangen.
Drapsvåpenet var registrert på offeret.
Vi fikk et tips. En som sa at han visste om sigarettene fra butikken.
Jeg fikk sigaretter av en som sa han ranet butikken.
Det var ikke rart at han ga fra seg sensitiv informasjon?
Vi er ikke kjærester.
Kulen gikk inn på høyre side
og opp mot lungen.
Vi hentet inn Richard Evans, kjent som Bobo.
Visste du at Mr. Evans og Mr. King planla ranet?
Jeg så ham ta av seg lua, tørke pannen og gå den andre veien.
Lungen ble flenget opp, og kraftig indre blødning oppsto.
Hvem fortalte deg at han var involvert i ranet?
-Bobo Evans. -Er dette mannen kjent som Bobo Evans?
Ja.
-Den ene spurte hvor pengene var. -Det var knuse og knabbe.
Hva betyr det?
De viste meg bilder av ulike personer.
-Av Bobo Evans. -Først gjenkjente jeg ham ikke.
Traumer på indre organer…
-Informasjonen jeg har er feil? -Nei.
-Ingen spørsmål. -"Ingen spørsmål?"
Jeg pekte ikke på King, men på Bobo.
Hva med tiltalen for kroppskrenkelse?
Mr. Nesbitt druknet i sitt eget blod?
Ja.
Minne.
Da har jeg ikke mer.
Retten heves til klokken ni i morgen.
Steve, kom hit.
-Sir. -Ta det med ro.
-Ma'am… -Sir!
Hva er det du gjør? Du trenger ikke…
Han er ikke dømt, så kan jeg ikke prate med ham?
-Beklager. -Ikke rør henne.
Ellers har vi et problem. Greit? Steve!
-Det går bra. -Steve!
Ma'am.
Jeg sier til meg selv… pass på hvem du holder med selskap.
Harlem. Ser du den mannen for eksempel?
Ja.
Jeg ser deg passere ham hver dag.
Er du ikke nysgjerrig på hvorfor han alltid sitter der uten å gjøre noe?
Tror du ikke han blir lei?
Nei, jeg mener jo.
Eller hva med de to fyrene som går fram og tilbake der?
Tror du det er tilfeldig at de stadig støter borti hverandre?
-Nei. -Og her er mer.
Se på vaskeriet. Har du lagt merke til at ingen som går ut og inn har vasket klær?
Går du forbi den fyren, kjenner du ikke lukten av skyllemiddel
eller vaskepulver. Du kan ikke engang lukte skitne klær.
-Vet du hvorfor? -Nei.
Det er et system. Alle skaffer penger.
Se der oppe. Ser du de røde gardinene?
-Ja. -Ser du jenta som stadig kikker ut?
Vet du hva som er bak gardinene?
Dåse!
De selger det hele tiden.
Alle har sin historie.
Vaskerieierne, horene,
gamblerne, svindlerne, huseierne og naboene.
Til og med politiet har sin historie.
Det er sprøtt.
Men jeg må dra hjem.
Ikke la det bli lenge til neste gang.
Vi snakkes, kompis.
-Vi ses. -Ja.
I strøket eller noe.
Ha det bra.
Men hva er godt selskap?
Hvem har det?
Trenger ikke dette nå. Det er ikke bra.
Hvem har du der, Bubba?
Jeg kaller ham Transformer Guy fordi det ikke var et navn på esken.
-Vet du hva jeg kaller den? -Hva da?
Jeg er Afroman.
Morsomt, pappa.
Om du var en superhelt, hvem ville du vært?
Skal vi se.
Jeg vet ikke. Om du var en superhelt, hvem ville du vært, pappa?
Black Panther.
Hva med deg, Steve?
Om du måtte velge å være en superhelt, hvem ville du vært?
Hvorfor skulle jeg ville det…
…når jeg kan være broren din?
Det var bra.
-Det likte jeg. -Hvem ville du vært?
Supermann?
-Ja? -Fint.
Med briller og greier,
og hvis folk kødder med vennene mine,
for tillit betyr alt…
…ville jeg banket dem.
Vær forsiktig med hvem du banker.
-Vet du hvem jeg synes du burde være? -Hvem?
Batman.
Da kan jeg være Robin.
Batman og Robin.
-Du har en noteringsoverføring fra… -Steve Harmon.
…innsatt ved MDC, et fengsel i New York State.
Hvis du godtar og betaler for samtalen, tast tre.
-Steven. -Pappa?
-Jeg hører deg ikke. Hva er i veien? -Ingenting er i veien. Jeg bare…
Jeg ringer for å høre hvordan dere har det og si hei.
Vi er bekymret for deg.
Ja vel? Hvor er dere?
Vi er på 158th Street.
Er Jerry sammen med deg?
Jeg henter ham nå.
Han savner deg veldig.
Hils ham fra meg.
Hva i helvete gjør du her alene?
-Kom deg til helvete ut! -Steven?
-Jeg beklager. -Steven?
Steven?
Hvem var det? Er alt i orden?
Ja. Bare jobb.
-Beklager. -Unnskyld meg.
Hvordan tror du det går?
Ingenting så langt har pekt mot din uskyld.
Trass i hva de sa da vi valgte dem ut, ble halve juryen overbevist
straks de så deg om at du er skyldig.
Du er ung, du er svart, og du er tiltalt.
Hva mer trenger de å vite?
Man er jo uskyldig til det motsatte er bevist.
Kommer an på hvordan juryen ser på saken.
Se på det som en konkurranse for å se hvem som snakker sant.
Aktor går rundt og ser veldig ansvarsfull og viktig ut.
Juryen tenker: "Han virker ganske ærlig. Hvorfor skulle han lyve om noe sånt?"
Jobben vår er ikke å vise at han lyver.
Jobben vår er å vise at han har gjort en feil.
Vi har ett vitne til i ettermiddag. La oss snakke om ham. Osvaldo Cruz.
-Hva kan du fortelle om ham? -Fortid.
Cruz.
Dominikansk drittsekk, billig Supreme-brett.
Hva faen? Pass på kameraet mitt.
Steve Harmon. Jeg har ikke sett deg siden åttende klasse.
Du går på den fine skola i sentrum?
-Lar du ham snakke sånn til deg? -Hva vil du gjøre?
Vil du slåss?
Best det ikke er ødelagt.
-Du skal få, kjerring. -Kom igjen!
Sett i gang.
-Kom igjen. -Hei, Steve!
Gå mot venstre.
Vi ses, Harmon. Sørg for å ha kameraet klart.
Fy faen!
Ja, vi snakkes.
WorldStar.
Dritt.
Hvor gammel er du?
Femten.
Mr. Cruz, deltok du i ranet knyttet til drapssaken?
-Ja. -Kan du fortelle hvorfor?
Fordi jeg var redd for Bobo.
Om jeg ikke hjalp til, skulle han stikke meg.
Jeg var redd ham og James King,
og Steve også.
De er eldre enn meg.
Hva sa Richard Evans, som du kjenner som Bobo, til deg?
Han hadde et sted klart.
Jeg skulle prøve å sinke de som prøvde å løpe etter ham.
Da Bobo nevnte de andre som var med, spesifiserte han rollene de skulle ha?
King skulle gå inn i butikken med dem og ta ting.
Og Steve skulle holde utkikk.
Deltok du i ranet fordi du trengte penger?
Nei, fordi jeg var redd for Bobo.
Mr. Cruz, du har innrømmet for politiet at du tok aktivt del i hendelsen?
Ja, det stemmer.
Så man kan trygt si
at du satt dypt i en kriminell handling der en mann ble drept.
Er ikke det sant? Du så sånn på det?
Sikkert.
Har ikke aktor gitt deg et valg?
Du kan få fengselsstraff, eller få noen andre i fengsel?
Er ikke det valget?
Jeg ville aldri løyet i retten. Jeg snakker sant.
Så det er galt å lyve under ed,
men greit å gå inn i en butikk og rane stedet?
Det er greit?
Det var en feil.
Er du med i en gjeng, Mr. Cruz?
Jeg er med i Riders.
Hvordan blir man medlem av Riders?
Man må merke noen.
Hva betyr det? "Merke noen."
Du må stikke dem…
…der det synes.
For å bli med i Riders måtte du stikke en fremmed i ansiktet?
Ja, men de gjør ikke det mer…
Men du var bare med på ranet fordi du var redd for Bobo,
ikke fordi du ville ha litt spenning?
Ja.
Jeg har ikke mer.
Jeg skal gi deg en historie. En venn.
Han het Mega. De kalte ham Mega Millions,
for det var som om han vant i lotto plutselig.
Rik jævel. Rik for strøket å regne. Ung fyr.
Han hadde en bestevenn som het Q.
De var til og med gudbrødre i virkeligheten.
De hadde nok for mye penger i Harlem,
og Meg ville teste troen hans.
Ta et trekk.
Det er din tur.
Du flyttet ikke.
-Jeg holdt øye med deg. -Nei.
Ikke juks, gammel'n.
Det stemmer.
Vent. Jeg mente det ikke.
Jeg tok deg.
Ja da.
Han og Q bestemte at når de la sammen pengene sine,
skulle de finne et sted å bo sammen, som bestevenner.
Da de kjøpte en safe sammen,
begynte Meg å synes at det manglet penger der,
skjønner du?
Så han sa: "Hør her, du er min bror og min beste venn. Du er som familie.
Jeg må vite om du skummer fløten.
Da Q sa nei, skjøt Meg ham i ansiktet.
Må sone 100 år nå.
Hva oppnådde han, selv om han ikke stolte på ham?
Han fant vel ut at man ikke kan stole på noen der ute.
Sånn er livet.
Å, gammel'n,
kan du slutte å komme med visdomsord, og spille?
Om dere ville nå toppen,
og la oss si at dere fant en tiger…
Han sier: "Jeg skal ri den tigeren til topps, og ingen vil plage meg."
Han satte seg på tigeren.
Men da de nådde toppen, var han ikke der.
Hvor ble det av folkene?
Fyren var inni tigeren.
Mistro.
-Hvorfor var han inni tigeren? -Tigeren åt ham.
Du kan ikke ri på en tiger.
Han stolte på tigeren, ikke sant?
Hva er det du snakker om? Hør her…
Spill nå, gammel'n. Herregud.
-Det er din tur. -Jævla tigere, løver og bjørner.
Jeg bygger.
Den amerikanske tanken om hva en sønn skal være.
Hva en mann skal være.
Jeg føler at jeg skyver bort den ideen.
Jeg ser kompis Steve.
Steve, kan du kjøpe basilikum og hvitløk?
Jeg er midt i noe nå.
Hvis du ikke reiser deg og går på butikken…
-Kan jeg i det minste kjøpe iskrem? -Og kakedeig.
Ja.
Samme det. Bare få det gjort. Gå nå.
Et øyeblikk.
Takk, Bruce.
-Etter lang etterforskning… -Slå av.
…har politiet gjort pågripelser etter det fatale ranet mot Nesbitts Nærbutikk.
Statsadvokatens kontor har utstedt arrestordre på fire menn etter drapet.
Politiet vil ikke si mye mer i påvente av pågripelsene.
Jeg er Katie Greenbaum.
Hvor er pengene, mamma?
-Mamma? -Hva?
Pengene?
I vesken min.
Og trekk opp buksene.
-Det gjør jeg ikke. -Ikke?
Aldri gjort det.
Det er her. Ser du? Du ser på malingen…
…i stedet for å se på…
…rommet.
-Kan jeg hjelpe deg? -God kveld.
Jeg er etterforsker Karyl. Dette er betjent Williams.
Står til?
Hva gjelder det?
Hvordan? Sånn?
For å bli mindre stygg.
Ikke se opp i rumpa hans.
-Ikke se på kamera. -Legge hånden bak hodet?
Steve.
Legg den…
-Som, ok… -Det er…
Løft hodet.
Kom ut hit.
Ok, Steve. Kjapt spørsmål.
Steve Harmon?
Ja.
Du er pågrepet for drapet på Aguinaldo Nesbitt.
Du sa du skulle stille spørsmål.
…og vil bli brukt mot deg i retten.
Pågrepet? Ikke rør ham.
Hvorfor har du satt håndjern på sønnen min?
Hvor tar dere med barnet mitt? Steve, mamma er her.
Sir! Hvor er arrestorden?
-Vent! -Hvor tar dere ham med?
-Han har ikke gjort noe. -Hvor skal dere?
-Hvor? -Si noe!
-Dere har feil gutt. -Ikke behandle ham sånn.
-Rett bak deg. -Hva skjer?
-Hvilken politistasjon er det? -Hvor tar dere ham med?
-Hvor skal dere? -Steve?
-Hører du meg ikke? Hvor skal dere? -Vi er her.
Hvor skal dere?
Ja. Ok.
Steve!
Hva er det som skjer?
Gå.
Gå og hent Jerry.
Lyset treffer deg nydelig nå.
Er det sant?
Jeg ser deg.
-Er det alt du har? -Hva mener du?
Gi meg litt mer enn det.
-Vi snakker om en audition. -Ok.
-Renee. -Ok. Gangster.
-Smaken av første kyss. Fjerde kyss. -Jeg tenker.
Hva tenker du på?
-Lyden av latteren hennes. -At jeg er regissøren.
Duften av skumring.
Du er skuespilleren. Jeg har også et bilde jeg tenker på.
-Ja vel? -Ja.
Jeg ser en vakker sjokoladejente.
-Jeg er en svart kvinne. -Ja.
Vakker, smektende.
Lyden av at kroppen hennes berører min.
Emneknagg "Blackgirlmagic".
-Bronx-jente blitt til Harlem. -Det har alltid vært Harlem.
Alltid Harlem. Stå der.
I ansiktet på fyren. Jeg bare…
Hei! Steve!
Kom hit.
Kom deg av gata.
Denne fyren. Skolefjernsyn.
Kødder du med den gulhårete svarte?
Jeg vet hva jeg gjør. Rolig.
Hvor kommer du fra på denne tiden?
Har lest hos en venn.
Bra. Lese.
Greit.
Dette er min fetter Bobo.
Skjer'a?
Jeg og Bobo sitter her og prater om noen ting.
Tenk på alle de folkene vi har vokst opp med og kjenner i dette strøket.
De blir i samme strøk hele livet.
Ingen velstand, ingenting. Har du lurt på hvorfor?
Tillit. Man kan ikke stole på noen.
Ingen ære, ingenting.
Det er greia, man kan ikke stole på dem.
Du, Steve.
Tillit, bror, det betyr alt.
I disse gatene har du meg.
Du trenger ikke være redd. Jeg hjelper deg.
Jeg må vite at tilliten er gjensidig,
at det går begge veier. Skjønner du?
Jeg kan stole på at du hjelper meg?
Det er det jeg snakker om.
Det er alt jeg trenger å høre.
Greit, min venn. Du er klar.
Vi stikker.
Hukommelse er snodig.
Skulle tro jeg husket hvorfor jeg kjente behov for å snakke med ham.
Vurdere noe av det.
Jeg husker det ikke.
Jeg har med bøker. Du bør ikke bli hengende etter på skolen.
-Du har gått glipp av mye alt. -Jeg vet det.
Folk kommer seg ut av sånne situasjoner.
De kommer gjennom det og ser seg ikke tilbake.
Dette forandrer ikke hvem du er.
Forstår du det?
Ja.
Du kan fortsatt gå på filmskole.
Du kan fortsatt gjøre store ting.
Ja.
Ja, jeg kan det.
Jeg vet at jeg ikke tok deg med i kirken, som jeg burde.
Jeg har merket av noen avsnitt, og jeg vil du skal lese dem høyt.
Beklager, du kan ikke gi ham boken.
Bare gjenta etter meg.
Her?
-Ja. -Nå? Her?
"Herren er min styrke."
"Og mitt skjold.
Til ham har mitt hjerte satt sin lit.
Og jeg blir hjulpet.
Derfor fryder mitt hjerte seg.
Og med min sang…
…priser jeg ham."
Bra.
Jeg kalte deg opp etter faren min. Han var den beste mannen jeg visste om.
Vi kommer fra veldig spesielle folk. Hører du det?
Det må du aldri glemme.
Du er ikke dette.
Minner.
Skyldig til det motsatte er bevist.
Hvem må man bli til for å overleve 25 år til livstid her?
Om natten hører jeg voksne menn skrike, banne, få panikkanfall.
Slipp meg ut!
Vakter rakke ned på fanger.
Fanger rakke ned på vakter.
Før var jeg veldig sulten, men jeg har trent magen til ikke å ville spise mye.
Da gjør det ikke noe når noen stjeler maten min.
Alt jeg gjør her, bearbeides gjennom en linse av skyldig mot skyldig.
Det er tap-tap.
Jeg vil skrike nå.
-Steve! -Få opp farta. Det er din tur.
Kom igjen.
-Aktoratet innkaller Richard "Bobo" Evans. -Protest!
Hva protesterer du på?
Hvorfor sitter han her?
-Hei! -Du er en tyster!
Ro!
-Mr. King. -Vi ordner opp.
Jeg beklager.
Jeg godtar ikke et sånt utbrudd i min rettssal.
Gjør det igjen, og jeg får deg fjernet.
Jeg ber om unnskyldning, ærede dommer.
Han nektet å ta på dress. Vi ga ham tilbudet.
Kom igjen.
Trinn opp.
Venstre hånd.
Løft høyre hånd.
Sverger du å fortelle hele sannheten i Guds navn?
-Ja. -Sett deg.
Mr. Evans, du har på deg fengselsuniform.
Hva er statusen din nå?
Jeg soner sju og et halvt til ti i Green Haven.
Hva soner du for?
Narkosalg.
Ok.
Kan du fortelle hva som skjedde 12. september i fjor?
Jeg og King ranet en butikk.
Vi dro dit, satt utenfor.
Så fikk vi et tegn fra ham.
Hvem?
Fyren som sitter ved siden av rødtoppen.
Loggfør at Mr. Evans identifiserer Mr. Harmon.
Fortsett.
Vi gikk inn,
og fyren bak disken ble hissig. Dro fram en skyter.
-Ja? -"Skyter"?
-Kom med penga. -En pistol.
Gi oss penga…
Ta pistolen hans!
Ta ham!
Kom igjen!
Vi stikker.
-Se på dette. Kom igjen! -Jeg sa det jo!
Kom igjen! Ta sigaretter. Kom igjen!
Faen. Løp!
Vi tok det vi ville ha og stakk.
Hva mer enn penger tok dere?
Noen sigaretter.
Hva gjorde dere så?
Dro ned til et kyllingsted på Lenox. Kjøpte vinger og appelsinbrus.
Hva skjedde med resten av pengene fra ranet?
Jeg og King delte dem.
Skulle noen andre ha en del av pengene?
Ja.
Den dominikanske fyren skulle få en del. Og Kings mann.
Du er blitt lovet en avtale for vitnemålet i dag.
Kan du fortelle hva den består i?
Jævla tyster.
Om jeg forteller hva som skjedde, kan jeg prute ned tiltalen og få bare ti år til.
Jævla tyster.
Forteller du sannheten?
-Ja. -Jeg har ikke flere spørsmål.
Mr. Evans, når hadde du en samtale med Mr. Harmon om ranet?
Jeg hadde ingen samtale med ham om ranet. Han er Kings mann.
Hva hadde Mr. Harmon på seg ransdagen?
Jeg vet ikke. Jeans eller noe.
Har du andre detaljer om antrekket hans?
Jeg ser ikke sånn på menns antrekk.
Greit, Mr. Evans.
Akkurat hva skulle Mr. Harmon gjøre
hvis det var noen inne i butikken?
Gi oss et signal.
Og hva skulle signalet være?
-Noe som fortalte om det var snut inne. -Skulle han blunke? Vinke? Ta på ermet?
Jeg vet ikke.
Du sa at du planla ranet sammen med King. Fortalte ikke han det?
Jeg trodde King hadde orden på alt. Han sa at det var ordnet.
Snakket du med Osvaldo Cruz om ranet?
Jeg sa noen ord til ham.
Sa du at du ville skade ham hvis han ikke hjalp til?
Nei, han ville være med.
Han forklarte at han var involvert bare fordi han fryktet deg.
Jeg vil ikke bringe noen inn i en sånn situasjon om de ikke vil det.
Kan ikke stole på noen som ikke vil.
Snakket du med Mr. Harmon etter ranet?
Nei.
Fikk han penger noen gang?
Nei. Vi måtte ligge lavt da vi fant ut at fyren var død.
Hvem er "vi"?
Jeg og denne fyren. Jeg og King.
Faen ta deg.
Takk. Jeg har ikke flere spørsmål.
Hva gjorde du rett før du gikk inn i butikken for å rane den?
-Ventet på at han skulle komme ut. -Hvem?
Steve Harmon?
-Ja, ham. -Jeg har ikke flere spørsmål.
Men du sa tidligere at du ikke snakket med Mr. Harmon før ranet.
Du sier at King sa at han var med,
men du vet ikke engang hvordan Mr. Harmon skulle signalisere til dere
hvis det var noen i butikken.
Og så vidt du vet,
fikk Mr. Harmon aldri penger for sin påståtte deltakelse.
Han er Kings mann.
Det var ikke min sak.
Takk, Mr. Evans.
Opp med hodet. Ikke la dem miste troen på deg.
Påtalemakten avslutter bevisføringen.
Greit.
Det er dessverre alt vi rekker av Rashomon.
Jeg likte den.
Det gjorde du sikkert, Casper.
Jeg tok med kona mi for å se den filmen på vår første date.
Jeg beilet henne med Akira Kurosawa.
Jeg vil vite hvem som snakker sant.
Tror du det er bare én sannhet, Alexandra?
Ok.
La oss prøve et eksperiment.
Om du spurte meg, og så Mrs. Sawicki, om den første daten,
og så spurte du han som satt bak oss i kinoen,
så ville du vel fått fullstendig ulike svar?
-Hvorfor giftet hun seg med deg? -Det er et mysterium.
Men hvorfor ville du få ulike versjoner av hendelsen?
Alle ser ting ulikt.
Nettopp.
Mrs. Sawicki ville sagt at hendene mine var svette.
Jeg prøvde å holde hennes.
Eller at jeg hvisket ustanselig om det som var på lerretet.
Hva ville jeg sagt? At jeg aldri hadde vært lykkeligere.
Poenget er at alle har sitt eget synspunkt,
og alle valg du tar, hver linje med dialog du skriver,
hver scene du redigerer, reflekterer det synspunktet.
Du omfavner ditt synspunkt og forteller din sannhet
som du kjenner den.
Ms. O'Brien.
Ja, ærede dommer.
Forsvaret vil innkalle Leroy Sawicki.
Hva?
Overraskelse.
Kan du oppgi navnet ditt?
Leroy Robert Sawicki.
Takk, Mr. Sawicki.
-Kan jeg spørre om hva du jobber med? -Jeg er lærer ved Stuyvesant High School.
Det skal være en veldig prestisjefylt skole.
Det er en av de beste i byen.
Hvordan kjenner du Steve Harmon?
Jeg har kjent Steve i to år.
Han har vært et fremtredende medlem av filmklubben siden han var ny.
Hva gjør elevene i filmklubben?
Vi snakker om filmspråk,
filmestetikk og effektivitet i historiefortelling.
De lager også egne prosjekter.
Kan du gi oss din mening om Steves arbeid?
Jeg synes Steve er en fremragende ung mann.
Han er oppvakt, talentfull og ekstremt arbeidsom.
Ville du anse ham som en ærlig ung mann?
Absolutt ærlig.
Han går for sannheten i alt han gjør.
Om han sa at han var tilfeldig i butikken…
Jeg ville trodd ham uten tvil.
Takk. Jeg har ikke flere spørsmål.
Mr. Sawicki, du sier du er lærer på Mr. Harmons skole?
Det stemmer.
-Bor du i nabolaget hans? -Nei, det gjør jeg ikke.
Selv om du vil gå god for hans karakter, vet du vel ikke hva han gjør
når han drar hjem til nabolaget sitt?
-Ja eller nei? -Nei.
Du aner ikke hva slags press han kan ha med å gjøre,
som kan føre ham på avveier?
La oss være ærlige.
Man kan aldri vite hvordan det er å være en annen.
Har du vært hjemme hos ham?
Beklager. Jeg var ikke ferdig.
Det var et ja eller nei-spørsmål.
Greit.
Nei.
Selv om det er sant at jeg ikke vet hvordan Steves liv er
hjemme eller i nabolaget hans,
tror jeg på ingen måte at den Steve jeg kjenner
kunne ha gjort noe av dette.
Steve har begynt å finne seg selv,
og det at han er her, at alt dette skjer med ham,
er ufattelig.
Vet du hva han gjør etter klokken 22?
-Ja eller nei? -Nei.
-Er du sammen med ham etter midnatt? -Nei.
Var du sammen med ham
om ettermiddagen den 12. september i fjor?
-Så klart ikke. -Vet du hva han gjorde?
Jeg har ikke flere spørsmål.
Du kan gå.
Jeg kommer til å tape?
-Jeg kommer til å tape. Bare si det. -Jeg vet ikke.
Jo, det gjør du.
Det gjør du. Bare si det.
Og de aner ikke hvem jeg er.
Ingen i den rettssalen har noen anelse om hvem jeg er.
Hva bør de vite?
Det spiller ingen rolle.
De kan ikke høre det.
Jeg kan ikke tilbringe 25 år der inne.
-Hør på meg. -Nei…
Vi må finne på noe annet.
-Hva mer? Kan vi levere en begjæring? -Om hva?
Jeg vet ikke. Noe som gir oss tid. Be om at saken avvises.
-Det er ingen grunn til avvisning. -Ekspertvitner, da.
-La dem vite at jeg ikke hører til der. -Steve. Hør på meg.
Du forstår ikke, for du har ikke vært der.
Se på meg.
Jeg gjør alt jeg kan gjøre, og vi har en sjanse her.
Vi har en sjanse, ok?
Og uansett hva kjennelsen blir, skal vi prøve videre.
Vi skal prøve videre.
Vi har et ekspertvitne, vet du.
Deg.
Du må forklare deg.
Jeg trenger at juryen ser på deg, og at du ser på juryen…
…og sier at du ikke gjorde det.
Kan du gjøre det?
Ok. De gode nyhetene er at Bobo tilsto sin rolle i ranet
og sa at King var den som skjøt.
De dårlige nyhetene er at filmen viser at du var i butikken,
og kvinnen som sa at hun så deg nøle ved døren.
Og du sier at du kjenner King.
Og om vi ikke kan skape distanse mellom dere i juryens øyne,
har vi problemer.
Hva om King forklarer at jeg gjorde det jeg sier at jeg gjorde?
Nei. Han har forklart for politiet at han ikke kjente Bobo,
og aktoratet kan bevise at det er løgn. Steve…
Hvordan du lever resten av ungdomstiden din,
kan avhenge av hvor mye juryen tror på deg.
Harmon.
Skal du stå opp i dag eller hva?
Du kom nesten for sent.
Jeg tok med litt mat til deg.
Får jeg en takk?
Takk.
En rettssak handler ikke om hva som er ekte. Ikke om hva som er sant.
Den er om at du kjenner deg. De folkene, advokatene og juryen…
De ser bare nok en svart mann med rulleblad.
Men det er ikke deg.
Du fortjener ikke dette.
Jeg stiller deg spørsmål. Liker jeg svaret, snur jeg koppen opp.
Liker jeg ikke svaret, snur jeg den opp ned.
Hvis jeg snur den, må du finne ut hva som er galt med svaret du ga meg.
Kjente du James King før rettssaken?
Nei.
Jeg mener, ja, så vidt.
Når snakket du med ham sist før ranet fant sted?
I fjor sommer, tror jeg.
Jeg vet ikke.
Han er ikke den typen jeg snakker med ofte.
Mr. Harmon,
fungerte du som vakt for butikkranet,
eller sjekket du butikken sånn at et ran kunne bli begått?
Hør her. Når du går inn i rettssalen i dag,
betyr det ingenting hva de sier.
De vil ikke si noe som stemmer.
Du er ikke dette.
Alle krypene og alle idiotene her inne,
de sier at de er uskyldige.
Men systemet sier at alle er skyldige.
Vil du vite forskjellen på uskyldig og skyldig?
Å stå fast ved din egen sannhet.
Og husk å se folk i øynene.
Roscoe!
Forsvaret ber Steve Harmon gå fram.
Venstre hånd på bibelen. Løft høyre hånd.
Sverger du å fortelle hele sannheten i Guds navn?
Ja.
Sitt ned.
Steve,
kan du fortelle hvor du var om ettermiddagen den 12. september
knyttet til butikken som var eid av Aguinaldo Nesbitt?
Jeg var på vei hjem. Det var varmt, så jeg stoppet for å kjøpe noe å drikke,
og jeg traff Mr. King da jeg gikk inn på butikken.
Vi sa hei,
og jeg gikk inn og kjøpte drikke, og gikk hjem.
Visste du at Mr. Evans og Mr. King planla å rane butikken?
Nei. Jeg hadde ingen anelse.
De ba deg aldri fungere som vakt under ranet?
Nei, det gjorde de ikke.
Ville du engang ha visst
hva en vakt under et ran skulle gjøre?
Nei. Det ville jeg ærlig talt ikke.
Takk. Jeg har ikke flere spørsmål.
Mr. Harmon, kjenner du Mr. James King?
-Ja, fra nabolaget. -Snakker du med ham?
Av og til.
"Av og til."
Når var sist du snakket med ham før ranet?
Det husker jeg ikke nøyaktig, men det er lenge siden.
Kanskje i fjor sommer?
Hva snakket du med ham om?
Jeg vet ikke. Det er vanskelig å huske alle samtalene man har.
Ja.
-Er du nervøs? Vil du ta en pause? -Nei da.
-Sikker? -Ja.
Snakket du mye med Bobo?
Jeg kan ha hilst på ham,
men jeg har ikke hatt en samtale med ham.
Husker du Mr. Evans forklaring, at han så deg komme ut fra butikken?
Like før ranet.
-Jeg hørte det. -Var det sånn?
Jeg var i butikken.
Forklar det igjen. Du gikk inn i butikken fordi…
Jeg kom fra skolen. Det var varmt, og jeg var tørst.
-Så jeg gikk inn for å kjøpe noe å drikke. -Du var tørst.
Du ville ha noe å drikke?
-Ja. -Kjøpte du noe?
-Ja. -Hva kjøpte du?
En brus med vaniljesmak.
Og Mrs. Henry sa at hun så deg stå i butikkdøren.
Hun sa at du signaliserte ved å ta av deg lua og tørke panna.
Jeg tørket ikke panna eller noe.
Jeg prøvde bare å gå nærmere for å se lyset på gaten.
Det er alt.
Du sto bare i døren? Gjør du det ofte?
Står i døren og ser på lyset?
-Som filmskaper er det det jeg gjør. -Ja vel?
Ikke noe signal? Du tok av lua, tørket deg…
-Det er ikke et signal? -Nei.
Kanskje det er sannheten. Du signaliserte til disse to mennene under ranet?
Nei.
La oss gå tilbake til Mr. Cruz et øyeblikk.
Han forklarte at du skulle gå inn og sjekke om det var politi der.
Protest.
Jeg tror Mr. Cruz forklarte at han hørte at det var sånn.
Jeg trekker tilbake spørsmålet.
Husker du at Osvaldo sa at han forsto det sånn at du skulle holde vakt?
Jeg hørte hva han sa.
Så ifølge deg lyver Mr. Cruz også?
Noen kan ha sagt at jeg var involvert, men det var jeg ikke.
Jeg tror ærlig talt ikke Osvaldo liker meg noe særlig.
Hvorfor det?
Han kalte meg homse fordi jeg filmet rundt i nabolaget.
La oss fokusere her.
Anser du Mr. King som en venn eller en bekjent?
En bekjent.
Hva med Mr. Osvaldo Cruz?
-Venn eller bekjent. -Bekjent.
Og Mr. Evans? Anser du ham som venn eller bekjent?
Bekjent, om enn det.
"Om enn det." Du er en bekjent av alle de involverte i ranet.
-Protest! -Han vet bedre enn som så.
Medhold. Juryen skal se bort fra den siste uttalelsen.
Ingen var involvert i saken
før juryen har avgjort det.
Og ja, Mr. Petrocelli, du vet bedre enn som så.
Han må sette seg.
Jeg ber om unnskyldning. Jeg har ikke flere spørsmål.
Steve, vet du hvor Mr. Cruz, Mr. King eller Mr. Evans bor?
Nei.
-Vært hjemme hos dem? -Nei.
-Har de vært hos deg? -Overhodet ikke.
Møtt vennene dine? Jeg har ikke flere spørsmål.
Ærede jury, en uskyldig mann ble drept på brutalt vis.
Jeg spør ikke analfabetene. Jeg snakker til de andre her.
Mr. Harmon vil lage filmer.
Hans egen lærer, Mr. Sawicki, lærer ham essensen ved å fortelle historier.
Hans ord, ikke mine.
Han vil ikke bli journalist,
eller en historiker som forteller fakta.
Han vil finne på ting.
Dette handler om fakta og bevis,
og det skal dere dømme om uten følelser, uten sympati.
La ikke… La ikke disse menneskene spille på sympatien deres.
-Hold kjeft! -Er du redd?
Aktoratet har brakt inn flere dømte kriminelle.
Om dere traff noen av dem på gaten, ville dere trodd dem?
Jeg tror det viser hvem Mr. Evans er.
Stolt på dem?
Det var greit for ham å se en mann bli skutt.
Han spiste en kyllingrett
mens en uskyldig mann døde, kvalt i sitt eget blod.
I begynnelsen av saken
omtalte aktoratet min klient som et monster.
Steve Harmon er ikke noe monster.
Men de som er hentet inn for å vitne mot ham,
de er monstrene.
Min klient, Steve Harmon,
hadde ingenting å vinne på å være involvert i ranet.
Og han hadde alt å tape.
Så hvorfor ville han ha gjort det?
Hvorfor ville Steve være i den butikken for å gjøre en forbrytelse?
Du er ingen venn.
Du er ingen for meg.
En fyr fra nabolaget, en bekjent.
Når som helst nå.
Fortid.
-Dag. -Her er han.
Hva var det jeg sa?
Den dagen.
Min venn. Hei!
-Jeg tenkte jeg ville finne deg her. -Harlem.
Hvordan går det?
Jeg er på vei hjem.
Ja.
Kan du gjøre dette?
Gå inn i butikken og si ifra om du ser noen der.
Hvorfor det?
Jeg sier at du skal det.
Sjekk om kysten er klar,
kom ut og gi oss et signal eller noe. Jeg vet ikke.
-Jeg må dra hjem. -Slutt å kødde med meg!
Seriøst.
Gå inn. Det tar ikke tid.
Jeg passer sykkelen. Gjør det.
Vi står her.
Hva venter du på? Det er lett.
Ok.
Jeg har tenkt på dette øyeblikket før.
Mye.
Jeg gikk 93 steg bort fra hjørnet av Madison.
MATVARER
Jeg…
Jeg stakk ikke av.
INGEN ADGANG MED HETTE ELLER MASKE
En dollar og tjuefem.
Er du ny rundt her?
Nei.
-Nei? -Nei.
Jeg kjenner de fleste kundene.
Ja vel?
Vi ses.
Ha en fin dag.
Greit.
Jeg tror alle er her.
Uansett hva som skjer,
kan vi fortsette med saken din.
Det er ikke over.
Vi kan anke.
Ok.
Er aktor klar?
Ja, ærede dommer.
Forsvarerne?
Klar, ærede dommer.
-Har juryen kommet til en avgjørelse? -Ja, ærede dommer.
Kan tiltalte, Steve Harmon, reise seg?
Vi i juryen finnertiltalte Steve Harmon…
…ikke skyldig i noen av tiltalepunktene.
Lykke til, unge mann.
Retten er hevet.
Det er over.
Kom hit.
Nå drar vi hjem.
Jeg hører fortsatt folk skrike fire celler borte.
Føler fortsatt vaktenes øyne på meg når jeg sover.
Iblant må jeg gripe tak i luften rundt meg
for å minne meg selv på at jeg ikke skal tilbake.
Men så tenker jeg på blodet på liket.
Og jeg føler skyld.
Jeg husker de 93 stegene,
forteller ingenting til noen, håper det blir borte.
Gutt…
…mann…
…menneske…
…monster.
Det kjennes godt.
Hva ser du når du ser på meg?
Tekst: Evy Hvidsten