Guy?
Guy, du måste ge dig av.
- Guy, det är okej. - Nej!
- Min son, tjäran stiger. Du måste gå. - Nej, inte utan er!
Titta inte på oss. Titta bakom dig. Ser du ljuset?
Du måste följa det ljuset, okej? Stanna inte.
Göm dig inte. Följ ljuset.
Då kommer du att hitta morgondagen.
Följa ljuset?
Reselogg, Guy här. Det har gått 14 månar sen uppdraget började:
Att följa ljuset. Ingen morgondag i sikte.
Reselogg, det har gått 29 månar. Fortfarande ingen morgondag i sikte.
Men jag hittade en liten krabat som var ensam, som jag.
Han är en bra spejare. Jag tänker kalla honom för Watch.
Reselogg, det har gått 54 månar.
73 månar. 1 10 månar. 200 månar.
Reselogg, det har gått...
...många månar. Fortfarande ingen morgondag i sikte.
Nåt kommer. Belt, kamouflageläge!
Det är en människa.
Ja, det där var jag.
Hej, jag heter Eep. Till mitt försvar hade jag levt i en grotta hela livet -
- och inte träffat så många andra, i synnerhet inte nån kille!
Tänk att världens enda två tonåringar hittade varandra! Ödet sammanförde oss.
Hela min familj älskade honom.
Utom pappa. Fast Guy fick honom att tina till slut.
Eld.
Nu letar vi efter en perfekt plats som kan bli vårt hem.
En plats Guy kallar för "morgondagen".
Morgondagen?!
Visst är Guy otrolig? Han får mig att känna fjärilar i magen.
Inte bara dem jag åt till lunch, utan andra.
Jag vet inte vad känslan kallas, men den ser ut så här... så här...och så här!
Jag älskar att rita den här formen! Det känns bara helt rätt.
Eep gillar Guy, Eep gillar Guy... Äckligt, eller hur, Douglas?
Mamma, Thunk tjuvkikar på min dagbok igen!
- Låt din syster vara! - Dela platta!
- Jag är inte klar. Ge tillbaka! - Sluta bråka, ungar!
- Ge honom en skrevspark, Eep! - Jag låter mördarkatten vända om!
Vi har stött på många hinder på vägen, men inget som inte Croodarna klarar av.
Vi är förföljda av ilska kängurubältor!
Belt, bältesläge!
- Jag sa ju åt dig att inte ta kanjonen. - Ja, ja.
Ta aldrig kanjonen!
CROODARNA 2: EN NY TID
Släpp henne!
Sandy!
Hoppsan...
- Hej! - Hej.
Koncentrera dig!
- Snyggt gjort, tjejen! - Boom!
- Bomsis? - Bomsis.
Pappa säger jämt att flocken måste hålla ihop.
Flocken måste hålla ihop!
Men med Guy känns det ibland som om det bara var vi två.
Kom igen!
Jag har dig!
- Vänta, jag kommer! - Jag har dig!
Eep!
Jag är så...
...hungrig.
Jag hade ätit den.
Inget har försökt döda oss på tio minuter, så vi slår läger här.
- Mormor och Thunk hittar en sovplats. - Här blir bra.
Sandy och Chunky håller vakt.
Ugga och jag letar mat, och Guy och Eep...
Guy och Eep? Guy och Eep?!
- Popp! - Popp!
- Hallå där! Ni ansvarar för elden. - Visst, pappa.
- Du kan räkna med oss, pappa. - Kalla mig inte så!
- Hej. - Hej på vem?
- Hej på dig. - Hej på dig själv.
- Jag hejade på dig först. - Och nu hejar jag tillbaka.
Se på dem! Guy som var så full av idéer. Var det inte han som gav oss elden?
Nu är han värdelös! De kommer aldrig att klara sig.
- Hungrig! - Jag vet.
Vi ska äta en ranson torr kvistar och bittra rötter -
- så fort två flockmedlemmar - inga namn nämnda - gör sitt jobb och gör upp eld!
Kom igen, det är lugnt.
Kom igen själv! Du ska allt få!
Ta det lugnt. Lugna ner dig nu, min tuffing.
Jo, Grug... Eep och Guy lär snart vilja bilda en egen flock, precis som vi gjorde.
Det ligger i vår natur.
Glöm det! Flocken är starkare tillsammans.
Ja, du lyckades!
Eep skulle aldrig lämna oss. Nej, som om hon skulle... Kom igen!
Nej, nej...
Flocken måste hålla ihop.
- Eep! Eep, är du vaken? - Ja.
Vänta, jag kommer över till dig.
Hej, mormor.
- Hej! - Hej.
- Kan han höra oss? - Nej, inte när han väl har slocknat.
- Du... - Ja, det är jag.
Nej, det var menat som en fråga.
Jo, jag tänkte...
Det där är inte min hand.
Hur som helst... Jag kunde inte sova, för jag tänkte på morgondagen.
- Vår morgondag. - Vår morgondag? Vad menar du?
Jo, att vår morgondag kanske skiljer sig
från resten av flockens.
Vår morgondag innebär kanske ett eget ställe, ett hem för bara oss två.
Bara oss två? Guy, jag skulle sakna min familj.
Men det låter fantastiskt! Ett eget ställe?
Vårt hem?
- Kan vi ha blommor? - Visst, och fjärilar.
- Och en porlande bäck? - Och ett privatliv.
Vad är "privatliv"?
Att man bara känner den fotlukt man vill känna.
Jo...
Vill du, Eep Amber Crood, tillbringa din morgondag med mig?
Ja.
Nu ska jag sova och drömma om vårt hem.
- God natt, Guy. - God natt, Eep.
Bara de två?
Hon går på hans viskningar och kyssar. "Hör Grug oss?"
Ja, Grug hör allt om ert privatliv i tvåsamhet och er morgondag -
- med viskningar, kyssar och porlande bäckar.
Vad fasen är det frågan om?!
Thunk, se till att få tyst på den!
- Tryck på snooze! - Sluta, mage!
Ännu en underbar morgon...
Vill du leka?
Apport! - Nej, Sandy!
Mamma, Sandy hämtar Douglas pinne igen.
Vad är det där?
Dödscirkeln!
- Osäkra den, älskling. - Tack.
I dag är en bra dag att dö!
Hallå! Gissa vad jag...
Förlåt, vi trodde att du var ett blodtörstigt rovdjur.
Nej, be aldrig om ursäkt för en effektiv dödscirkel. Ni måste se det här! Kom!
Ja! Ni kommer att älska det!
Wow!
- Vad är det där för nåt? - Jag har aldrig sett nåt liknande.
- Vad är det, mamma? Ta bort det! - Det här känns bekant...
Jag tror att det är världens ände.
Jag har visst sett allt...
Det får räcka för mig. Jag är glad att det är du, Chunky.
Det här är inte slutet.
Det är bara början.
Välkomna till vår morgondag!
Wow!
Vad mycket mat! Guy, har du sett?!
Du är världens bästa pappa! Nu äter vi!
Ett ögonblick, Thunk. Innan vi äter vill jag säga några ord.
Låt denna flagga bli ett minne av dagen då jag upptäckte vårt hem -
- fullt av blommor, fjärilar och en porlande bäck.
- Precis här kommer alla era behov... - Jag är hungrig!
- Strax! - Nu! Han tittar inte.
Ett ögonblick...
Nej, vänta!
Det här är vårt hem, där vi alltid kommer att vara tillsammans och ni är välkomna!
Jag fixade det. Problemet är löst.
Mat!
Är det inte konstigt att maten växer i helt raka...
Jag är inte hungrig längre. Mamma, är jag sjuk?
- Nej, älskling. Du är mätt. - Det känns konstigt.
Jag får inte ner en bit till.
Vänta...
Jo, det får jag. En banan...
Banan?
Jag smakade på en en gång för länge sen.
Det var sommar. Solen värmde mina axlar.
Blommorna stod i full blom. Jag var bara en liten grabb...
Hur som helst åt jag bananen i en enda tugga.
Sen dess har det inte gått en dag utan att jag har tänkt på den.
- Hur smakade det, far? - Det går inte att beskriva, Thunk.
Inga ord räcker till.
Vi fattar, pappa. Ta bara bananen nu!
Kom hit, din läckerbit.
Hörde ni?
Vad är det där?
Vad händer? Jag ser inte.
- Det kommer närmare! - Dödscirkeln?
- Nåt tog sig över muren. - Gå inte för nära.
Vem vet vad det är för konstiga främmande varelser.
Vi petar på dem på håll.
Pet! Pet!
Vänta lite... Bortse från de toviga djurhudarna och tandgnisslet.
Ögonen... Det är nåt mänskligt över dem.
Banan.
- Den försöker kommunicera. - Hope, det är människor!
- Grottmänniskor. - Dog inte de ut för evigheter sen?
Vi...
...glada...
...träffa...
...er.
I hjärtan...
...stor glädje!
- Tack. - Även vi önskar er stor glädje.
Vad fint de pratar!
Förlåt om vi lät nedlåtande, min vän. Jag heter Phil.
- Och jag heter Hope. Vi är... - ...Bettermans.
- "Bättre man?" - Med betoningen på "bättre".
- Vi heter Croodarna och det här är... - Guy?!
- Wow! Bra gissat! - Mr och mrs Betterman?
- Guy! - Vad händer?
- Guy! - Guy! - Hope, det är Guy.
- Guy, Guy, Guy... - Vad är det som händer?
Jag växte upp med Hope och Phil, mina föräldrars bästa vänner, tills...
Åh, Guy. Vi trodde att vi hade förlorat hela din familj.
Då insåg vi att i en så farlig värld
måste det finnas bättre sätt att leva på.
- Är det där ni bor?! - Wow! Vilket ställe!
- Jisses! - Titta, pappa!
Guy, försten till toppen!
Ursäkta... Lilla tigerflickan? Vi klättrar inte i trädet.
- Det finns ett Betterman-sätt. - Vårt inofficiella motto.
Då så... Är alla inne?
- Den där katten får inte följa med in. - Vi ses sen, Chunky!
Jag är ledsen, men djur drar in så mycket...
- ...smuts. - Då åker vi upp!
Vad är det som händer?!
- Välkomna till Bettermans hem! - Wow! Vad fint!
Är det inte lite väl stort?
Vad...?
Jag ser molnen, men jag är inne!
Vad är det här för nåt?!
Vi kallar det för ett fönster.
Fönster...
Okej... - Guy, Dawn kommer att bli så glad över att se dig!
Dawn? - Ja, vi växte upp tillsammans.
Dawn!
Det är bara din spegelbild. Det är en spegel.
- Förlåt... - Dawn!
- Förlåt... - Dawn! - Var är hon?
- I panikhålan! - Panikhålan!
Dawn, det var inga vilda djur. Du kan komma ut nu.
Vi borde kanske göra lufthål i panikhålan?
Nej, då kan det komma in ormar. Men gissa vem vi hittade nyss!
- Guy?! - Dawn?!
- Guy?! Är det verkligen du? - Det är du! Du är här!
Vad gammal du har blivit! Du med! Precis vad jag sa!
- Tillsammans igen... - De var oskiljaktiga som barn.
- Oskiljaktiga! - Är Dawn en tjej?
Vänta lite nu... Har du en sengångare som accessoar? Jag med! Det här är Belt.
- Min heter Sash. - Oh là là...
- Det här är Croodarna. - Hejsan.
- Läget? - Och det här...
Ja, det här är Eep.
- Är du en tjej? - Ja.
En tjej...
...kompis! Jag har aldrig haft nån tjejkompis!
- Inte jag heller! - Akta! Tunna ben!
Extra kota!
- Otroligt! Vad ska vi säga? - Vad hände med våra röster?
Varför blev de så höga?
Ni är våra gäster, så ta bara för er av vad ni vill.
Jag vet vad jag vill ha...
- Utom de där. - Men ni har ju så många.
Beklagar, Grug, men vi har tyvärr en regel här i huset: inga bananer.
- Men de hänger ju här... - Vad du vill, förutom det.
- Men vi äter inte bananer. - Är det sant?
Inga bananer?
- Men... - Vi ska inte äta era bananer.
- Det börjar bli sent, så... - Vi kan sova i en hög här.
Okej, schyst ställe.
- Titta, Phil. De sover i en hög. - Vad kul!
- Nej, nej... - Alla får eget rum.
Vi får varsina rum!
- "Rum?" - "Varsina?"
Avskildhet främjar individualitet. Vårt inofficiella motto.
Vi Croodare tror på att flocken ska hålla ihop till varje pris...
- Berätta om mitt rum, mr Bättre-pappa. - Kom, min son.
Allt började med ett träd och en idé...
Vilken dag! Jag trodde aldrig att jag skulle få se Bettermans igen.
- Hallå där! - Hej.
- Det här slår alla utsikter från grottor. - Ja, vilket ställe!
Den här sängen är så skön!
Ingens fot i min mun.
- Så mycket bättre! - Ja.
Är det här det där privatlivet du pratade om?
Du känns lite...
...långt borta.
Guy? Guy?
Guy?
Dags att titta på lite kvällsfönster.
Nu kommer min favorit, Douglas!
Okej, mumut, vad tänker du nu hitta på?
Vilken idiot!
Ugga?
Ugga!
- Ugga! - Dödscirkeln!
Åh... Hej, älskling.
Jag kunde inte heller sova med alla de här enskilda rummen. Vem kan bo så här?
- Tja... - Det är nåt konstigt med Phil Betterman.
Grug, vet du vad jag tror? Att vi kanske kan stanna här.
Ursäkta, men vill du stanna här?
Nej, jag vill bo i vildmarken och slåss med gamråttor. Klart att jag vill stanna!
Här är fint. Och du oroar dig ju för att din dotter ska ge sig av.
- Men här är flocken samlad. - Typ...
Om du ger stället en chans kanske du trivs.
- Måste jag gilla Phil? - Du måste vara trevlig. Inte slåss.
Okej, men om jag måste vara ensam...
...vill jag vara ensam med dig.
- Kan du fatta?! - Efter alla år dyker Guy upp hos oss!
Och vi som oroade oss för att Dawn var ensam. Och nu är Guy tillbaka!
- Ödet har sammanfört dem igen. - Det var förutbestämt.
Men såg du hur grottflickan höll i Guys hand?
Guy kan väl inte mena allvar med den där Meep...Peep eller var det Eep?
- Eep. - Jag vet inte om Eep passar in här.
Ingen av dem gör det.
De stackarna verkar ha svårt att förstå sig på väggar.
Grottmänniskor hör nog inte hemma i en modern värld.
- Jag tänker sträckkolla på fönster! - Känner de till det?
Vi behöver nog hjälpa dem att förstå att de har en ljus framtid...
...utanför de här väggarna.
- Och att Guys framtid finns innanför. - Tillsammans med Dawn.
- Hope Betterman - alltid lika omtänksam. - Jag kan bara inte låta bli...
Det där var...
...alla gånger den bästa natten på...
- God morgon, Guy! - Hej!
- Färsk bitterbönsjuice? - Tack.
Hej, Guy! De här är till dig. Jag gjorde dem i går kväll.
Jag borde väcka Eep. Det har gått sju timmar sen jag sa: "Hej."
Vad gulligt! Låt du stackars Eep sova. Hon måste vara helt slut.
- Nej då, hon... - Titta! Dawn! Vilket sammanträffande!
Dawn, vad gör du på just den här repbron i just det här ögonblicket?
- Mina morgonsysslor... - Morgonsysslor!
Genialiskt!
- Genialiskt! - Genialiskt!
Genialiskt!
Genialiskt! Genialiskt!
Genialiskt!
- Boom. - Boom.
- Jag kunde inte sova i natt. - Inte jag heller.
När jag vaknade var din mamma borta. Kan nåt rovdjur ha tagit henne?
Nej, där är hon.
Det här stället förändrar alla. Vi sover inte i hög och vaknar inte ihop.
Och Thunk stirrar bara på den där rutan.
Inte nu! Jag kollar på fåglar.
Lugn, pappa. Det har bara gått en natt. Och lite förändring kan vara...
Guy?!
- Hej. - Guy?!
Det är du, men du är dig inte lik.
- Och du luktar blommor. - Och stilla regn.
- Mer som en klar bergsbäck. - Med en antydan av vanilj.
- Det kallas för en dusch. Du borde prova. - Vill du att jag ska lukta vanilj?
- Bara lite. - Var är dina kläder?
Vi brände dem medan han duschade.
De var så smutsiga att vi först tvättade dem och sen brände dem.
- Kom, Thunk! Nu går vi ut. - Jag vill inte. Jag kollar på fåglar.
- På min tid slogs vi med dem. - Låt mig få leva mitt liv!
- Hej, nya tjejkompis! Vill du ha frukost? - Javisst.
- Jag tänder elden igen. - Eld...
- Hej... - Hej. Kolla på den här.
Så gör man upp eld. Man behöver inte vara två längre.
Och jag som har slagit stenar mot varann. Otroligt! Det spar både tid och är enkelt.
Inga fler klämda fingrar. Bettermans är verkligen fiffiga...
Där är du ju! Jag har letat efter dig överallt.
Oj, vi är verkligen högt upp!
Tycker du att jag luktar konstigt?
Du luktar annorlunda, som flodstenar med...
...inslag av mossa.
- Vad har du där på handleden? - Det är bara ett ärr.
- Ärr? - Ja, från en taggig krabba, bara.
- Och det där? - En knivmask. En skorpiongrävling.
Träskorm, flygande orm, vulkan, världens ände.
Lillsyrran, lillsyrran... Hon bits ofta.
- Och det här vet pappa inte ens om. - Wow! En jordnötstå.
Varje märke motsvarar ett äventyr! Mina föräldrar vill inte att jag får ärr.
Därför byggde de muren, så att jag är trygg.
- Får du inte gå utanför muren? - Nej, inte efter det där med Guys familj.
Så den här gården...
...är som din grotta. Du är precis som jag!
Kom igen!
- Är det ditt vrålåk? - Nej, pappas.
Hör hur det spinner...
- Ser du grisgatorn där? - Ja.
- Vill du hoppa över den? - Ja.
Ser du kycklingsälen där? Vill du hoppa över den?
- Ser du muren? Vill du hoppa över den? - Ja!
Nej, Eep, jag får inte gå utanför muren!
Lugn, vi är tillbaka innan nån märker nåt.
Hur gick det?
Jisses, hjärtat bultar! Jag känner mig så levande!
Vi hoppar över fler grejer!
Är ni beredda?
Nu kör vi!
Ja! En gång till! Nåt större!
Vi kollade just in er uppfinning. Vad är den till för?
Fråga Phil. Han tillbringar mycket tid där inne...
Hur som helst... Här!
Du kanske vill ha det här? Det är gamla bilder på våra familjer.
Åh... Tack.
Vart leder den?
Pappa, tänk om jag missar nåt. Jag vill gå in igen.
Nej, lek med Douglas. Han känner sig utanför.
Han är ledsen för att alla inte umgås längre.
Okej. - Vill du leka apport?
Ja? Okej. Apport!
Jäklar... Förlåt, förlåt...
Jag går tillbaka till fönstret.
Där är han ju!
Grug! Här, kompis! Kom, så åker vi en sväng.
Grug? Gruggers. G...g...g...grug?
Grug?
Grug? Grug, ska vi åka en sväng?
Imponerande, va?
Nu ska du få höra nåt kul: Här låg förr en dyster, obrukbar, skräpig ödemark.
Låter inte kul...
Men genom högre tankeprocesser kom jag på -
- hur jag skulle få vattnet från bergskällan där att rinna hit.
- Intressant... - Ja, jag förvandlade en öken till en oas.
Nu har vi allt vatten vi behöver och mer därtill, och funderar på att installera...
- Banan! - Nej!
Aj! Varför gjorde du så?
Förlåt, men jag måste påminna dig om vår enda regel: Vi äter inte bananer.
Varför inte? De växer ju överallt!
Titta, där står en hel skål full! Vem är de till?
Grug, vi kan prata om frukt hela dan, eller...
...vill du se nåt häftigt?
Jag vet inte.
- Hej! Fixar du lite mellanmål? - Jag tänkte bara städa upp lite.
- Vi stökade visst till det lite i går... - Nej då, det har jag inte märkt.
- Lägg det bara där i komposten. - Vad smart!
- Snyggt! - Ni får ju inte tro att vi är vildar.
- Vildar... - Sandy, släpp!
Släpp!
Ungar...
Ugga, du måste verkligen sakna vildmarken och jakten.
- Inte direkt. - Samlandet?
- Inte direkt. - Ylandet mot månen?
Inte alls.
Det suger där ute.
Om ingen har dött före frukost får man vara glad.
Det är så mycket bättre här inne.
Vad trevligt!
- Ja, Grug och jag funderar på att... - Jag höll på att glömma...
- Den här är till dig! - En korg?
- Ja, det är mer som en reskorg. - Reskorg?
Ja, till resan. Den innehåller frukt, nötter, tvål, mer tvål och en nackkudde.
Ja, den blir perfekt när vi ska ge oss ut och resa. Tack.
Som tack för att ni tog med er Guy hem.
Hem? Guy?
Ja, Guys hem. Jag måste kila! Vi ses till middagen!
Ja!
Eep!
Eep?
- Jag har ett ärr. - Du har ett ärr!
- Jag har ett ärr! - Ja!
Säg inget till mrs Betterman, men när hon tror att jag sliter i den heta solen -
- är jag här inne i min mansgrotta.
- Det är varmt här inne. - Grug, det är nog skönare utan djurhud.
Jag har redan tagit av den.
Då så... Ja, det är ett ställe där en far kan komma bort från familjelivets kaos -
- slappna av och hänga med polarna.
Om han nu har några... En hajmjölk till?
Så du kommer hit in för att gömma dig från din familj?
Inte gömma mig, utan hjälpa. Jag hjälper min familj.
Jaha... På vilket sätt hjälper det här din familj?
Jo, det är här jag hittar lösningar på min familjs största problem.
- Okej... - Nå, känner du dig avspänd? Bekväm?
Är du mottaglig för suggestion?
- Vad är ditt problem, grabben? - Jag har inget problem.
Kom igen, jag har sett hur du deppar. Vad är problemet?
- Jag är varm, det är mitt problem. - Knack, knack.
- Jag knackar på dörren, grabben. Öppna. - Nej.
- Öppna upp dig för mig. - Nej.
- Berätta om dig själv. - Jag vill inte. Jag är varm.
- Vad är ditt problem? - Jag har inget.
- Du har ett problem. - Berätta om ditt problem...problem...
- Jag har inte... - Berätta. Berätta. Berätta!
Jag trivs inte här! Min flock har splittrats, jag har ingen att sova med -
- och jag får inte äta bananer. Guy gav Eep en sten och han kysste min hand.
De tänker lämna flocken och jag gillar inte dig!
Intressant...
Jag behöver kanske lära känna dig bättre.
Nej, inte det, utan det där om Eep och Guy.
Guy försöker stjäla min dotter.
Oss fäder emellan oroar jag mig också för min dotter.
Hon var så ensam innan Guy kom tillbaka.
Ja, det är nästan som om Guy är problemet.
Vänta lite... Säger du vad jag tror att du säger?
Ja. Nej... Jag vet inte. Varm...
Antyder du att vi ska befria dig från Guy, så att Dawn slipper vara ensam -
- och Eep stannar hos dig och din flock?
- Gör jag? - Grug, vilken jättebra idé!
Du har löst båda våra problem.
Nej... Är det sant?
Är vi överens, polarn?
Ja.
Hej, Ugga! Jag har haft så trevligt med Phil!
Se på mig! Jag går upprätt och har en massa idéer.
Phil är en bra lyssnare och vet att uppskatta en smart idé när han hör...en.
Bettermans vill att vi ger oss av utan Guy.
- Tror du...? - Som om vi skulle göra det.
Guy tillhör ju vår flock. Och tänk bara på hur förkrossad Eep skulle bli!
- Tja, först... - De tror att vi är simpla grottmänniskor.
Att vi är så dumma att vi skulle byta Guy mot en fruktkorg!
Och att det skulle vara min idé!
- Vilken jättebra idé! - Betterman...
Som om vi skulle göra så!
- Är vi överens? - Betterman.
De måste tro att vi är dumma.
Smart tänk, Grug! Du är inte dum, du.
- Betterman! - Betterman!
Betterman!
Ska vi inte lugna oss lite, älskling? Bla, bla, bla...
Vi måste skärpa oss, hämta Guy och sticka härifrån.
Okej, men först måste jag göra nåt som jag har velat göra väldigt länge.
Tänk att de har sparat de här gamla bildalbumen. Det där är Bettermans.
Det där är mamma och pappa, och det där är jag.
Jag fattar. Jag var spinkig.
Visst har vi det bra här, Belt?
- Är det där min pappa? Göm mig! - Mr Betterman?
- "Mr Betterman?" - Det är bara Guy. - Hej, Guy!
- Hej. - Var har ni varit?
- Vi busred på Chunky. - Busred!
- Busred? - På mördarkatten...
Utanför muren.
Busred du med Dawn utanför muren?
- Ja. - Bettermans vill inte att Dawn går ut.
De byggde muren för att alla skulle vara säkra.
- Guy, ta det lugnt. - Ja, Guy, nu taggar du...ner...
- Vad har hänt? - Det är bara bigift.
- Bigift?! - Bigift!
Vad i hela...?
Det är bara ett litet stick.
- Du bestämmer inte över mig. - Hon är ju svårt...
- Eep, hon är svårt stucken! - "Svårt stucken."
- Hon mår bra. - Nej.
- Jag mår bra. - Dawn!
Eep, det där var dumt gjort. Det kunde ha slutat illa. Tänk dig för!
Vad tar det åt dig? Du gillar ju äventyr.
Nej, att inte dö. Det är annorlunda nu.
Hon behövde få komma ut. Hon är precis som jag. Det här är hennes grotta.
Nej, hon är inte som du i din grotta. Hon är ingen grottjej.
"Grottjej?"
Vad menar han med "grottjej"? Han ska få se på en riktig grottjej!
Hoppas att ni är hungriga. Mästerkocken Hope har slitit hela dan.
- Jättegott, mrs Bättre-mamma. - Du äter blomsterarrangemanget.
- Grug och Ugga, vad får vi bjuda på? - Tack, det är bra.
Ja, vi åt en liten bit på vägen hit.
Oj... Ursäkta.
Jaha...
Titta! Guy och Dawn är här - tillsammans.
Klarar du det här? Försök gömma din jättehand.
Uppfattat!
Välkommen, Eep! Du ska sitta här, bredvid...mormor.
- Hör på nu, du kallade mig för grottjej. - Du är ju en grottjej.
Du får det att låta som nåt negativt. Vad är det för fel på grottmänniskor, Guy?
Inget. Vill du ha en handduk eller nåt?
- Nej. - Varför beter du dig så här?
Jag beter mig som en grottjej.
- Men det duger visst inte. - Det sa jag inte.
- Grug, låt oss prata om din goda idé. - Va?
Både Grug och jag tycker att Guy borde vara med sin sort: utvecklade människor.
Och Eep med sin sort.
- Så vi kom överens. - Va?
- Om vad? - Hans avtal!
- Det var din idé. - Din idé?
Att Guy stannar hos oss och Eep hos sin flock.
Försökte du bli av med mig?
Nej, jag tycker inte så, men han fick mig att tro det.
Han lurade mig! Han tog mig till en fånig hemlig mansgrotta och lurade mig.
- Vad är en mansgrotta? - Jag går dit för att komma bort.
- Från vad? - Dig, förstås!
- Va?! - Det fattar ju alla.
- Hur vågar du? - Hur vågar du?
Hur vågar ni, båda två?! Försöker ni para ihop mig med Guy?
- Vad har hänt med din hand? - Jag fick ett bistick.
Utanför muren.
Gick du utanför muren?!
- Det här är ert fel! - Vårt fel?!
- Får jag säga nåt? - Nej!
- Hur kunde du?! - Vad har de gjort med dig?
- Jag har fått ärr! - Vårt barn!
Det var jättevarmt, jag var full av hajmjölk och naken!
- Varför, Phil? - Enskildhet främjar individualitet.
- Vårt inofficiella motto! - Vi har visst alla nåt att dölja...
Kom, Guy! Nu går vi.
Vänta nu, först vill du bli av med mig och nu ska jag följa med?
Du försökte ta min dotter och lovade henne fjärilar och porlande bäckar.
Du ser, du lyssnade! Man har inget privatliv med er.
- Oss grottmänniskor, menar du? - Det sa jag inte.
Bara att mycket här är bättre.
- Bättre? - Vi svälter inte och sover inte i en hög.
- Vad är det för fel med att sova i hög? - Högen stinker, Eep!
- Ja, av kärlek! - Jag luktar i alla fall som mig själv.
- Jag vet inte vad du luktar! - Blommor och stilla regn.
Jag vet inte ens vem du är längre, med din vanilj och din fåniga halssten!
Det här stället är...
...mitt hem!
- Hem? - Platsen mina föräldrar pratade om.
Det här är morgondagen.
Jag passar tydligen inte in i den morgondagen.
Nu ger jag mig av. Följer du med?
Jag...
Det kan jag inte.
Då delar vi visst inte morgondag.
Eep...
Nå, vem är sugen på efterrätt?
Jag sa ju att vi inte är hungriga!
Har ni ätit en banan?
Nej, vi åt upp alla bananerna.
- Det är omöjligt. - Inte för grottmänniskor.
- Vad har ni gjort?! - Det är bara bananer, Phil.
"Bara bananer", säger hon!
Det var min enda regel!
Vänta, vi var inte klara! Jag hade tänkt säga flera saker!
Mrs Bättre-mamma, jag tar efterrätten vid fönstret.
Skulle jag fortsätta bo med hennes familj?!
Med smutsen och stanken...
Eep? Eep, är det...
...du?
Fråga inte mig.
- Slog du honom? - Nej, fast jag funderade på det.
Bananerna var nyckeln till vår överlevnad.
Bananerna skyddade oss.
Från vad?
Den är här...
...för bananerna!
- Vad, Phil? - Som varje kväll, i minst hundra månar.
Bananer är det enda som håller den borta.
- Vad finns på andra sidan muren, Phil? - Kväll efter kväll. Den får aldrig nog!
Den vill ha sina bananer!
- Vad finns på andra sidan muren? - Vad är det, Phil?
- Vem ska ha dem? - Vad är det?
Jag vet inte!
- Det är ju bara en liten smällapa. - Nu går jag.
Och du gav den bananer?
Vänta lite... Har jag förstått rätt? Hade du ingen aning om att du jobbade...
...åt en liten apa?
Och den har du gett bananer i åratal?!
Inte bra...
Nej, nej! Försvinn!
Phil!
Kom igen! Kom igen!
Douglas, de där blommorna var verkligen svårsmälta... Vad har jag missat?
Mrs Bättre-mamma, var det inte en mur där förut?
- Phil? - Pappa? - Guy?
Grug?
Den är borta. Muren är borta och Phil är borta.
Herregud, nåt har tagit honom och allihop!
- Vad ska vi göra? - Inte ett spår, men jag hittade den här.
- Är det inte min korg? - Skarpsynt...
Sandy kan spåra dem med den här. - Sandy, sök!
Gå ni, så stannar Dawn och jag här och lagar muren.
Eller gå in i panikhålan igen, Dawn. Vi ryms nog båda, om vi tränger ihop oss.
- Hon har fått upp ett spår. - De är inte långt borta.
Mamma, jag tänker också gå.
Dawn, så du säger! Vi är inte som de.
Pappa behöver oss.
Vänta, Dawn!
Dawn, du behöver reskorgen. Det finns en nackkudde i den.
- Vart för ni oss? - Sluta prata!
Ska ni äta upp oss, så ta tjockisen först. Han åt era bananer.
- Skyll inte på mig. - Det här är ditt fel!
- Mitt fel?! - Säg åt honom, Guy!
Hon säger att jag har förändrats.
Det har jag inte. Detta är mitt sanna jag, om du fattar vad jag menar?
Det du ser är det du får. Det är därför...
Där är du ju! Jag tappade bort dig. Jag behöver ändå ingen. Aj!
Det var ändå inte mycket till samtal. Jag är ensam med mina tankar.
Reselogg, tala om att känna sig stockdum...
Det var ett tag sen sist.
Minns du morgondagen? Den jag ägnat livet åt att leta efter?
Tjejen jag älskar vill inte längre ha nåt med den...eller mig att göra.
Tjejer är komplicerade!
Kära dagbok. Hej, det är jag.
Minns du vad jag sa om ödet? Ödet är dumt och lättköpt.
Ödet tror att det är bättre än jag. Ödet vill stanna hos...
Bettermans är otroliga! Har du sett deras trädhus?
Vad är bra med att bo i ett träd?
Dusch, snabb eld, mycket mat och...
"Privatliv." En sak är säker:
- Det är... - ...över!
- Bra! - Bra!
- Vem bryr sig? - Inte jag.
Mår du riktigt bra?
Det är så ljust här ute. Jag måste bara få se på fönstret lite!
- Hallå där, min reskorg! - Ett resfönster...
Ugga, be din son hålla sina smutsiga händer borta.
Jag är ledsen för det där vid middagen -
- med mina föräldrar, dig och Guy.
Tänk inte på det. Det är redan glömt!
Guy och jag är för olika.
Du och jag är olika, men vi kommer ju bra överens.
Jovisst, men det är komplicerat.
Han är pojke och är...
...korkad. Det är skillnad.
Vad händer? Killproblem? På min tid hade vi inga killproblem -
- för det fanns varken killar, män eller kläder.
Vi var en krigarstam av kvinnor.
Thunder Sisters!
Vad är en Thunder Sister?
- Det är bara mormors gamla sagor. - De är sanna!
Dawn, sluta prata med den tokiga tanten.
Vi ska väl inte gå över där?
- Jo, Sandy har fått upp deras spår. - Det måste finnas en annan väg.
En som är stabil och inte är full av landhajar.
Du ansvarar för presentkorgarna och jag för att spåra männen. Vi går över!
- Nej, nej, vi går inte över! - Min katt, mina regler. Vi går över!
- Vi kanske kan rösta? - Runt!
- Över! - Runt!
Över!
Sandy, kom!
Tack, Hope. Det här känns ju mycket säkrare...
- Jag ser inget! Vad händer? - Vart för de oss?
Håll ut, Guy. Så fort vi kommer ur den här stocken ska jag slå oss fria.
Kom igen bara, smällapor!
Nu börjar vi slåååss!
Det är inte bara smällapor, utan sparkapor, skallapor, fegapor -
- bitapor och magrutsapor. Skuldror med slag, svansar med drag.
Skumma strypare, dumma nypare, krumma krypare, frossare och krossare -
- och en snubbe med blodsprängda ögon.
- De verkar ha nån sorts primitivt språk. - Som du inte behärskar, va, smartskalle?
Nej, men efter några månaders fångenskap...
Jag kan prata smällapornas språk flytande.
- Kan du? - Omöjligt!
Det bär emot. Det är inget vackert språk.
Ursäkta, jag skulle vilja fråga...
- Jag förstår. - Nå, vad säger han?
De är arga för att Phil bröt deras kontrakt!
Befängt! Vi hade inget formellt avtal, era skojare!
- De vill också ha sina bananer. - Ja, bananer är jättegott.
- Men varför är det vårt problem? - Och en fråga till:
För många månar sen var deras värld ett paradis. Det är en lång historia...
Det var en lycklig tid.
Vattnet flödade fritt, bananerna växte i klasar.
Vi hade konst, politik -
- och handel.
Men framför allt bananer, så många bananer.
Men vid fullmåne kom monstret för att ta sina bananer.
Ja, goda tider...
- Vänta, backa. - Ja, sa han "monster"?
Vi backar inte! Som jag sa...
Det var goda tider, men av nån underlig anledning försvann vattnet.
Efter det försvann även bananerna.
Men inte monstret. Nej, det kom tillbaka efter sina bananer.
Men det fanns inga bananer.
Kortfattat: De behöver verkligen bananerna.
Monster, bananer... Jag ska tala om för er vad deras problem är:
Deras vattentillgång har sinat. Översätt det här, Guy:
Jag, Phil Betterman, förvandlade själv en öken till en oas -
- genom att leda om vattnet från en bergskälla, som påminner om den där...
Vänta, översätt inte det!
För sent...
Han stal ert vatten, åt era bananer och förstörde ert samhälle!
Nu räcker det! Jag vägrar låta mig bombarderas!
Nu, era otäcka apor, ska ni få möta mitt intellekts fulla kraft.
Beskåda verktygsmakaren Betterman och förtvivla!
Stick, stick!
Snyggt, Phil.
Jättebra, Hope, nu har vi tappat spåret.
Nej, nej, nej! Mitt resfönster!
Kom igen!
Det funkar fortfarande!
Vi är vilse. Det är därför man inte ska följa med grottmänniskor. Ett ord till...
Vi har glömt de gamla metoderna.
Hur man gjorde förr, när världen och jag var unga -
- och jag var drottning och ledare över en krigarstam av kvinnor.
- Thunder Sisters. - Just det, tjejen. Thunder Sisters.
Vi trotsade faror och sparkade döden i skrevet!
Vi behöver inte dem, mamma, bara ett sätt att hitta männen.
Ett sätt? Thunder Sisters hittar alltid ett sätt!
Klarar du en sista tur, tjejen?
Milda makter!
Flyg, Wigasus! Flyg!
Flyg i väg och hitta dem, Wigasus!
Nu räcker det!
Ni är inte kloka! Det där håret kommer inte tillbaka. Det har flytt.
Och det måste vi också göra, Dawn: Fly från de här galna grottmänniskorna!
- Mamma! - Ni klampade in i våra liv.
Ni torkade inte ens av era äckliga fötter!
Och den där fönstertittaren Thunk...
- Hu! Barnförbjudet... - Och deras loppbitna råttunge!
- Dumma unge! - Nu dödar jag henne.
Lugna ner dig!
Och du som tog min dotter utanför muren och gav henne ärr och dumma idéer!
Mamma, säg inte så till min vän!
Bra att Guy insåg att han inte passar ihop med en grottjej!
Han hör hemma hos oss, Bettermans! - Nu går vi, Dawn!
Mamma, vart ska du?
Jag måste bort härifrån!
Grottmänniskor!
Åh, nej...
Vad är det där?
Eep!
Döda den, Eep!
- Mamma! - Där är hon!
Vi ska rädda dig, iskvinna!
Dödscirkeln!
Kom igen, huggarn. Dags att hugga!
Vänta lite! Lägg ifrån er vapnen, allihop.
- Dawn! - Vad gör hon? - Lita på henne. Lägg bort vapnen.
Kom, lille vän. Du kan komma fram nu.
Ja, det är ingen fara. Så, ja.
Det här är inget monster, utan en mamma
som ville skydda sin unge -
- och kanske var lite otrevlig.
Hon kanske inte insåg att främlingarna inte utgjorde nåt hot -
- utan i själva verket var vänner.
Och att vargspindlar och främlingar kanske kan leva tillsammans i harmoni -
- i deras trähus!
Isgrotta.
Insåg du allt det där bara genom att se på dem?
Fönstret genom vilket jag ser på världen kanske ger fel bild...
Jag ska gå och klappa dem.
Kolla, de kramar mig med sina tänder! Aj!
- Guy. - Eep?
- Guy... - Eep, du kom tillbaka!
Nej, du har gjort ditt val.
- Nej! - Njut av din morgondag.
Eep, kom tillbaka!
Nej!
Grug, snälla du, jag försöker tänka!
Jag försöker ta mig ut härifrån innan monstret kommer!
Det finns inget monster, dumskalle. De vill bara...
...skrämma oss. Ja! Det är dags att ingjuta skräck i apornas hjärtan.
Beskåda eldmakaren Betterman och förtvivla!
Eld! Eld!
Bra, nu har de både spjut och eld.
Guy, han gav just aporna eld!
Beredd? Vacker tass!
Vacker tass!
Vacker tass, vacker tass...
Mormor, är det här verkligen säkert?
- Lugn, det känns inte...så mycket. - Var är Eep?
- Hon hämtar mer ved. - Jag går och letar.
Ugga, hjälp mig.
Eep?
Hej!
Jag samlar bara lite ved.
Det räcker nog nu.
Vill du ta en paus från att skövla skogen?
Är du mogen att prata om det?
Hur kunde han välja ett träd framför mig?
Det är nog inte så enkelt. Guy kände Bettermans när han var barn.
De är det närmaste en familj han har.
Varje gång nåt gjort ont förut har jag fått ett ärr som jag kan se.
Men det här gör så ont, och det syns inte ens.
Jag ser det.
Det spelar ingen roll. Vi är bara för olika. Jag bryr mig inte ens.
Eep, om nåt gör så här ont betyder det nog att du bryr dig.
Det är kanske värt att kämpa för.
Nå, vad tänker du göra åt saken?
Mamma, vill du inte komma in hit? Här är jättevarmt!
Jag är inte så förtjust i att sova i hög. Jag har en sjal som håller mig...varm.
Det är lugnt, jag använder reskorgen som...
Men vad tusan...
Mysigt, va?
Jag sa ju det.
Jo, Ugga...
Eep?
Hej.
Jag ville bara säga...
...att jag har varit hemsk.
Efter allt jag har gjort och sagt räddade ni mig ändå.
Varför?
Vi brukar alltid säga att flocken måste hålla ihop.
- Vårt inofficiella motto. - Det är okej.
- Nej, det är inte okej. Jag var hemsk. - Ingen fara.
Jag försökte stjäla Guy från er och gav dig en passiv-aggressiv korg.
- Ja, det var konstigt. - Vem gör så?
Och din dotter är förstås ingen råttunge. Hon är jättesöt.
- Hon är ett jättesött människobarn och... - Nu räcker det!
Var är Guy?
Jag är visst hans nya husdjur.
Tufft...
- Vad säger han? - Deras stamäldste har fattat ett beslut:
Eftersom vi inte har några bananer till monstret, kommer ni...att...bli...
Jag kan ta över härifrån, Guy.
De säger att den löjliga grottmannen ska odla bananer åt dem -
- och vattna fälten med sina bittra tårar.
Och de vill förstås att jag leder arbetet.
- Så sa de inte. - Du kan inte deras språk.
Jaså inte?
Apor, jag behärskar ert mustiga språk. (Regnbåge. Näshår! Pudding!!!)
- Nej. - Jag ska lära dig apornas språk!
Phil är så smart att han är dum! (Sten. Sten. Sten. Sten!!)
Vad svarar du på den här kvicka repliken?
Låt mig få lösa det här. Går det bra om jag lånar den här? Tack.
- Sluta avbryta! - Sluta! Jag försöker få oss härifrån!
Jag ligger bra till hos aporna och har en uppgift, men ni förstör allt!
Precis som ni har förstört allt annat, som min vackra tonårsförälskelse...
Guy, pojken min, försök förstå.
Det är Grugs fel.
- På honom! - Jag är inte på din sida.
- Nej, på min! - Inte på din heller.
De där breda axlarna känner jag igen. Åh Eep, du kom och hämtade mig. Popp!
Vad gör du?
Vart ska du, Phil?
Här finns ingen mansgrotta.
Du kan gömma dig från din familj...
...men inte från mig.
Din kära flock...
...är glad att du är borta.
Du kväver dem.
Du byggde en mur runt din familj.
Men du byggde också en mur runt ditt hjärta.
- Vet du vad du är? - Det ska jag tala om för dig.
- En... - ...dålig...
...far!
Ord som vapen?
Du är bara en grottjej. Det heter dusch. Prova!
Jag sa åt henne att duscha. Vem gör så?
Du.
Åh, Eep...
Grattis, Phil. Du lyckades verkligen såra mig.
Detsamma.
Phil! Hallå? - Grug!
Grug, ser jag i syne?
Nej, Guy är en jättebanan.
Det aporna försökte säga var att vi ska offras till monstret vid fullmånen ikväll.
- Hon väntar kvar där ute. - Hennes hår kommer nog inte tillbaka.
Hur länge har jag sovit?
Vad glor ni på?
Mamma!
Ditt hår har blivit stort och vilt. Jag älskar det!
Tack.
Mormor, ditt hår!
Va? Det är tillfälligt.
Nej, det är på väg hitåt!
Wigasus är tillbaka!
Bort med er!
Kom till saken. Smällapor? Jag avskyr smällapor!
Wigasus säger att männen har förts dithän.
- Bra... Vad gör vi nu? - Vad hade Thunder Sisters gjort?
Thunder Sisters, om vi ska kunna rädda männen finns det en sak vi behöver.
Ett fönster?
- En svängig låt? - Nej!
- Varandra. - Va? Nej!
Nya stamnamn. Sandy, du får heta Seeker.
Eep: Fire Heart.
Ugga: Blood Horn.
Thunk, du får heta Thünk.
- Smarta tjejen, vad du nu heter... - Dawn.
Nej, du heter Sister Sunset.
- Och du heter Bog Water. - Skulle jag likna träskvatten?
- Jag kom på det före den fräcka frisyren. - Jag är Bog Water!
- Sister Sunset? - Ja, Fire Heart?
Ser du vargspindlarna?
- Vill du rida på dem? - Ja!
- Thunder Sisters. - Thunder Sisters!
- Thunder Sisters!
Thunder Sisters!
Jag fick det i munnen.
Det här är nog slutet.
Phil, förlåt att jag åt dina bananer.
Jag antar att jag kanske också har gjort misstag.
- Som att beväpna de här aporna? - Ja.
Eller stjäla deras vatten och lära dem knyta såna här knutar?
Deras knutar var ju usla!
Jag önskar bara att jag hade fått träffa Eep igen.
Jag ägnade livet åt att hitta en plats mina föräldrar bad mig hitta och fann den.
Men allt jag kan tänka på nu är Eep.
Min bästa vän.
Min första och enda kärlek.
Dina föräldrar älskade dig väldigt mycket.
De ville bara att du skulle hitta lyckan.
Om det är nåt jag är säker på, är det att du och Eep gör varandra lyckliga.
Guy, det finns ingen jag hellre ser min dotter möta sin morgondag med än dig.
Guy, även för mig får du sätta bo med Grugs dotter.
- Så funkar det inte. - Men det uppskattas.
Ni dumskallar är det närmaste jag har en far.
- Tack, grabben. - Vi är trots allt ganska lika.
Vi är två oerhört fåniga fäder besatta av bananer...
...som snart ska dö en otroligt ironisk död.
Grug, vad händer?
Jag vet inte. Jag ser inte!
- Jag kan inte titta. Vad är det? - Det är...
Det är...
...nåt ganska gulligt.
Var det där bara pannan?! Kom igen!
Vad i...?
Eep!
Vad sjutton är det där?
Stoppa dem!
KVINNODROTTNINGEN
Fire Heart, se upp!
Nej!
Pappa?!
- Nej! - Smaka på den här peruken!
- Eep, jag har nåt jag vill säga! - Jag också!
- Boom! Snyggt gjort, tjejen! - Boom!
Är du hungrig? Kom och ta mig!
Ta er till utgången!
Killar, vi ska rädda er!
Ja!
Det var nära, eller hur? Killar?!
Phil, hur gick det?
Det är illa, Grug! Jag har nog stukat vristen. Fortsätt, du. Rädda dig själv.
Nej, flocken håller ihop, polarn.
Polarn?
- Polarn. - Polarna.
- Bästa polarna! - För alltid!
- Bananpolarna! - Polare för livet!
Vad håller de på med?!
Skärp er!
Chunky, kom igen!
Eep!
- Grug! - Pappa?
Var är de?
Jag tror att jag ser nåt.
BANANPOLARNA
- Är alla här? - Var är Guy?
Var är Eep?
Bomsis!
- Eep, vänta. Jag måste berätta en sak. - Nu?
Jag har ägnat hela livet åt att leta efter morgondagen, men det är ingen...
- Fortsätt. - Men morgondagen är ingen plats.
Det är en person. Det är du, Eep. Du är min morgondag.
Är det sant?
Ja!
Här får du!
Jäklar...
Han blev nog bara argare.
Spring!
In här under!
- Vi måste släppa ner den här. - Hur? Det är för många lianer.
- Hej! - Hej!
Wow! Det funkade!
Vi är fria! Välkomna, befriare!
Sten. Sten. Sten. Sten.
Nej!
Eep! Eep, jag har dig!
Vet du vad? Det är inte min riktiga tå.
- Det har du aldrig sagt. - Visste du det? - Nej.
Reselogg...
Sista anteckningen. Efter två av de längsta och otäckaste månarna i mitt liv -
- lyckades Croodarna och Bettermans ta sig hem igen.
Douglas?
Douglas! Douglas!
Bettermans erbjöd alla att stanna för gott, så vi gjorde några förändringar.
Det känns mycket luftigare.
Smällaporna blev våra grannar. Jisses, där är det verkligen hålligång!
Dygnet runt.
Phil lärde sig smällapornas språk.
Okej, du ska få receptet.
- Och Grug... - Ta om det.
- Han kämpar fortfarande på. - En gång till.
- Älskling? Kom till den bästa biten! - Javisst. Fler förändringar väntade:
- Jag kommer verkligen att sakna er. - Vi finns här om du behöver oss. Boom?
Boom!
Kom hit, min son.
Hej då, pappa.
Vårt barn ger sig av.
Vårt barn ger sig av!
Bomsis?
- Boom! - Hörde ni! Sandy sa sitt första ord!
Sandy sa: "Bomsis!"
- Hej. - Hej på vem?
Hej på dig.
Mormor, har du gjort nåt nytt med håret?
Det här? Wigasus tog ledigt i dag, så jag testar en ny frisyr.
- Thunk, inget fönster vid bordet. - Vem är hungrig?
Vår specialare: bananpolarbröd.
- Pappa trodde att flocken skulle krympa. - Men den blev större i stället.
Mycket större.
Pappa fick rätt till slut: Vi var starkare tillsammans.
Översättning: Lotta Rossi Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Zoran Slavic, UIP
Swedish