DET STORE NORDVEST 1910
Måske var det hybris. Måske var det bare stædig stolthed,
der fik mig til at rejse vestpå.
Først ville jeg sige nej til tilbuddet om en lærerstilling i Coal Valley.
Min uddannelse kvalificerede mig,
men jeg frygtede, min privilegerede opvækst
ikke havde forberedt mig eller udstyret mig
til det hårde og farlige liv vestpå.
Det var min søster, Julie, der fik mig til at tøve,
fordi hun tvivlede på, jeg var stærk nok.
Hun havde prøvet at skræmme mig med historier om cowboys,
whiskysmuglere og forbrydere.
Men det gjorde mig kun mere besluttet på at bevise over for hende og mine forældre,
at jeg er Elizabeth Thatcher,
en stærk, uafhængig
og dygtig kvinde.
Jeg konfronterer al modstand med mod, elegance og værdighed.
Mange tak, hr. Yost.
Goddag.
God eftermiddag.
Jeg er Elizabeth Thatcher.
Jeres nye lærer.
Goddag. Abigail Stanton.
Cat Montgomery.
Florence Blakely.
-Du skulle være kommet i forgårs. -Ja.
Det er jeg ked af.
Vognen blev udsat for et røveri. Mine ejendele blev stjålet.
Jeg gik i flere timer, før jeg blev reddet.
Har du det godt?
Jeg har det fint, tak.
Skal vi ikke gå et sted hen, hvor vi kan sidde og tale sammen?
Følg mig, frk. Thatcher.
Tak, hr. Yost.
Lærerstillingen er en af det eneste ting,
minekompagniet Pacific Northwest ikke længere ejer.
Byens mødre besluttede at tage ansvaret for vores børns uddannelse.
Sæt dig ned. Så vi oprettede en skole.
Desværre brændte kirken.
Nu er klassen her i baren.
Er...
Er skolen i baren?
Det eneste sted, hvor der er plads til alle vores børn.
Vi bad om en moden, erfaren lærer,
som ikke giver op over for
Coal Valleys udfordringer.
Måske ser jeg ikke ud, som I forestiller jer,
men jeg lover jer, jeg kender moderne undervisningsteori ind og ud.
Har skolemyndigheden fortalt dig, hvad der er sket her?
Nej.
For tre måneder siden
var der en frygtelig eksplosion i minen.
Syvogfyrre modige mænd mistede livet.
Mange af os mistede vores mænd og sønner.
Mange af børnene mistede deres far.
Det er jeg ked af. Det anede jeg ikke.
Det, hun mener, er, at vi ikke vil have en prinsesse.
Jeg er bestemt ingen...
Det er mødrene, der skal betale din løn.
Mange af os har kun vores børn tilbage.
Vi kan påvirke deres skolegang.
Så deres lærer skal være frygtløs.
Du skal ikke bare lære dem at læse og skrive.
Du skal kæmpe for deres fremtid.
På latin betyder det: "Viden er magt."
Tag hjem med din vogn og læs latin.
-Tag tilbage, hvor du kom fra. -Jeg beder jer... Jeg har rejst så langt.
Giv mig chancen for at bevise, hvad jeg er i stand til.
Vognen kommer tilbage om en uge.
Vi kan give hende et kort forsøg.
I mellemtiden kan du bo i lærerboligen.
Tak.
Mange tak.
Jeg er ikke bange for at smøge ærmerne...
Undskyld.
Jeg bryder mig ikke om skadedyr.
Det bliver en lang uge.
Åh nej.
Elizabeth.
Du er tidligt oppe.
Jeg håber, du kunne sove efter det, der skete i går.
Jeg ville undskylde, før jeg tog i skole.
Jeg vidste ikke, min kjole hang for tæt på ilden.
Jeg skal nok refundere den brændte lærerbolig.
Elizabeth, det gør ikke noget.
Det var en gammel bygning.
Tak, fordi du tog dig af mig og lånte mig tøjet.
Du synes vel, jeg er dum og inkompetent.
Nej.
Jeg ved, hvor svært det er at finde sig til rette et nyt sted.
Da min mand, Noah, og jeg først flyttede hertil
med vores søn, Peter, var vi meget unge.
Vi vidste ingenting.
Men vi fandt ud af det. Det er jeg sikker på, du også vil.
Tak, fordi du sagde det.
Det er sødt af dig.
Jeg må afsted til min første skoledag.
Held og lykke.
Jeg ved, de første dage kan være hårde,
men du skal nok klare dig.
Tak.
Jeg er en kvalificeret lærer. Jeg har læst på et af de bedste universiteter.
Jeg kan godt klare det.
Rosaleen kan ikke se tavlen nede bagved. Hun skal sidde oppe foran.
Naturligvis.
Min dreng er god til tal, men kan ikke stave.
-Okay. -Min mor siger, det er godt, du kom.
Det synes jeg også.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Jeg har ost med til frokost.
Jeg kan godt lide ost.
-Vil du give dem lektier for? -Det har jeg ikke...
De skal arbejde i skolen, ikke ved mit middagsbord.
Vi betaler din løn.
-Ja. -Min søn skal være så dygtig, at han ikke
-behøver at arbejde i en kulmine. -Ja.
Mine damer.
Lad os give frk. Thatcher lidt plads.
Vi skal være taknemmelige for, hun er kommet så langt
for at undervise vores børn under så uheldige omstændigheder.
"Den, der ikke lærer som ung, vil miste sin fortid og dø i fremtiden."
Jeg citerede Euripides.
Jeg...
Jeg må have noget at drikke.
Ikke alkohol.
Jeg drikker ikke.
Hav en god dag.
Jeg vil gerne sige, hvad jeg forventer af jer.
I skal høre efter, når jeg taler.
Ræk hånden op, når I vil sige noget.
Rejs jer ikke uden at spørge først.
Og lad være at tale, når jeg...
Vent, børn. Hvad? I bad ikke om lov.
Sæt jer ned. Stop!
I overtræder allerede mine regler!
Alle, der går uden tilladelse, får
-en meddelelse med hjem. -Frk. Thatcher?
Ja. Hvad er der?
Undskyld. Jeg hedder Rachel. Lad være med at stoppe dem.
Hvorfor?
Fløjten kommer fra minen.
Lyden betyder, de har fundet flere fædre.
-Fundet? -Ja.
Nu kan deres familie begrave dem.
Kom med, allesammen.
Naboer.
Vi har holdt, hvad vi lovede.
I dag gravede vi de sidste forsvundne mænd ud.
Jeg ved, de sidste måneder har været...
Som om den er helt gal her i verden.
Men ud over de modige mænd, som har mistet deres liv,
har vi fundet noget andet i dag.
Jeg håber, det kan være en trøst for en af Coal Valley-familierne.
Tilgiv mig. Far.
Hvad står der, lærer?
Tilgiv mig. Far.
Mine damer.
Jeg lover at passe på brættet,
indtil vi har besluttet, hvad vi vil gøre med det.
Minearbejderen... en af os...
...brugte de sidste minutter af sit liv...
...på at skrive de ord til sin familie.
Vi skal beslutte, hvor det skal være.
-Det er rigtigt. -Ja.
-Lad os gøre det. -Helt enig.
Sådan skal det være.
Jeg går tilbage til mit kontor.
Flyt dig, hr. Palmer.
Du skal ikke bestemme det, hr. Gowen.
Det skal minearbejderne og enkerne.
Du hører ikke til dem.
Flyt dig, hr. Palmer.
Eller hvad?
Vil du køre mig ned?
Er det dét, du vil have, hr. Gowen?
-En død minearbejder til! -Hold op.
Gå bagud.
Hvem er det, frk. Thatcher?
Det er en betjent.
Goddag. Hvad sker der?
Vi havde en minekatastrofe i byen for nylig.
Det er jeg klar over.
I dag...
...fandt vi dette...
...men den afdøde minearbejders identitet er ukendt.
Forståeligt nok er alle overfølsomme.
Men vi har ikke råd til den slags distraktioner.
Ingen vil tænke på deres arbejde, til vi finder beskedens ejermand.
Begge ting kan ske samtidig.
Hør her.
Den eneste retfærdige måde at beslutte på, hvem der skal have brættet, er,
at enkerne afleverer en prøve på deres mænds skrift til hr. Gowen.
Han kan nok tage en beslutning på tre dage.
Hvem er du, unge mand?
Jeg hedder Jack Thornton.
Jeg er den nye betjent i Coal Valley.
Kurve... indeholder...
Goddag.
Jeg troede, jeg var alene her.
Godmorgen.
Jeg bor i et af rummene ovenpå, indtil vi finder en permanent ordning.
Elizabeth Thatcher. Jeg er den nye lærer.
Det har du vel allerede regnet ud.
Betjent Jack Thornton, men det har du vel allerede regnet ud.
Undskyld. Nu har du vist fået kridtstøv på.
Nej. Der er intet kridtstøv.
Nu føler jeg mig snydt.
Jeg må sige, jeg er overrasket over, Coal Valley har fået tildelt en betjent.
Det er jeg også.
Min første post var i Cape Fullerton, men pludselig blev det ændret.
Coal Valley bliver nok lidt mere stille for dig
end en travl havneby.
Vent.
Kender du byen?
Ja. Min far gjorde forretninger i Cape Fullerton i mange år.
-Hvad hedder din far? -William Thatcher.
William Thatcher. Shippingmagnaten?
Sådan opfatter jeg ham ikke. Det er han vel.
Nu forstår jeg det.
Hvad mener du?
Frk. Thatcher.
For en uge siden havde jeg ikke hørt om Coal Valley.
Da jeg planlagde min rejse til Cape Fullerton,
fik jeg at vide, jeg skulle hertil.
På en magtfuld mands anmodning.
-Du tror vel ikke... -Hvad?
At en rigmandsdatter er
grunden til, jeg nu skal æde kulstøv i årevis?
Det er jeg faktisk sikker på.
Jeg skal sørge for, Thatchers prinsesse ikke kommer noget til i en by,
hun ikke skulle være taget til.
For at være helt ærlig finder jeg din bemærkning ganske urimelig.
Og bare så du ved det,
selv hvis min far fik dig hertil, så har jeg ikke brug for dig.
Jeg kan passe på mig selv.
Ved eftertanke
er jeg ret sikker på, jeg ikke bliver så længe,
for du holder ikke en måned i byen.
Betjent Thornton, væn dig til tanken
om en daglig dosis kulstøv.
Jeg er en Thatcher.
Vi flygter ikke fra udfordringer.
Nu må du have mig undskyldt.
Jeg skal forberede læsematerialer til mine elever.
Jeg ønsker dig en god dag.
Nu må du rive den ned.
Derfor anmoder jeg om at blive overført til en ny post.
Venlig hilsen, betjent Jack Thornton.
Er dét det hele?
Så sender jeg det med det samme, betjent.
TIL: RANDALL POPE FORMAND, PACIFIC NORTHWEST
ANGÅENDE SPØRGSMÅL OM FORSØMMELSE
"Sikkerhedsovertrædelser."
Hvis du sammenligner hans underskrift på vielsesattesten
med brættet, vil du kunne genkende håndskriften.
Jeg sov, da han tog afsted til minen.
Brættet er hans farvel til mig og mine børn.
Tak. Det er noteret, fru Crocker.
Næste!
Godmorgen, fru Montgomery.
Joseph efterlod små noter hele tiden.
Han arbejdede om natten, og jeg fandt dem ved isboksen
eller på min pude.
Det...
Det giver mening, at...
Han ville lægge en sidste besked til os.
Jeg vender tilbage til dig. Tak.
Næste!
Hvem kan identificere denne del af talen?
Er det et navneord?
Grammatik
Et verbum?
Ved nogen det?
Det er et verbum.
Okay, drenge og piger. Hør nu.
Må jeg få jeres opmærksomhed?
Jeg vil se jer alle i øjnene.
Jeres forældre har bedt mig give jer en uddannelse,
så I kan blive lige, hvad I vil.
Måske... læge...
-Det er løgn. -...eller tandlæge.
Det har du helt misforstået.
Drenge, husk reglerne.
-Ingen taler, mens jeg taler. -Jo!
-Mor siger, min far skrev det. -I hører ikke, hvad jeg siger.
-Du lyver! -Stop det!
Hold så op!
-Slå ham, Gabe. -Vis ham, hvad du er værd.
Drenge, hold op med det samme!
Elizabeth. Du kommer lige til middagstid.
Vil du dække bord til tre?
Kan du huske, du sagde, de første dage
ville blive lidt hårde?
Du havde ret.
Du har jo blå mærker.
Hvad er der sket?
Nogle af drengene kom op at slås over bræt-beskeden.
Jeg ville skille dem ad og fik de værste slag.
Stil dig aldrig mellem to kuldrenge, når de bliver uvenner.
Jeg må gøre dem interesseret i undervisningen,
men jeg har aldrig oplevet det, de har været igennem,
Jeg ved ikke, hvordan jeg kan hjælpe dem.
Da Peter var lille, var jeg hans eneste lærer.
Han kedede sig i timerne.
Nogle gange nikkede han sig i søvn.
Hvad gjorde du så?
Leg.
Jeg gjorde det legende let
-at lære. -Legende let.
Vil du hjælpe mig?
Er det dig?
Flot blåt øje.
Det er mit livs første, men jeg fortjente det.
Har du pakket din baggage?
Hvorfor det? Har du allerede fået nok af kulstøv?
-Godaften, betjent. -Godaften, fru Stanton.
Godt, du kunne komme til middag med så kort varsel.
Jeg er foreløbig ikke så populær i byen.
Så jeg har ikke fået mange middagsinvitationer.
Vi er glade for, du kom, ikke, Elizabeth?
Måske ikke ligefrem glade.
Kan du lide det?
Det er meget smukt.
Kunstneren har et vidunderligt tag på farve og komposition.
Kender du til kunst?
En smule. Min mor lærte mig at sætte pris på det.
-Forskellige teknikker og motiver. -Er hun selv kunstner?
Nej.
Hun er lærer.
En beundringsværdig profession.
Det er en meget talentfuld kunstner.
Det var det.
Min afdøde mand. Må hans sjæl hvile i fred.
"Noah Stanton."
Nå, hvorfor du arbejder for politiet?
Ja, betjent,
hvorfor har du valgt en så beundringsværdig profession?
Og hvorfor kom du til Coal Valley?
Hvorfor svarer du ikke på det?
Det har jeg ingen anelse om.
Jeg var nok bare heldig.
Det er arveligt at arbejde for politiet.
Min far gjorde karriere inden for politiet.
Min mor sagde, jeg ikke skulle lade en dag gå
uden at hjælpe en anden.
Min søn Peter overvejede at blive politibetjent,
men hans far overbeviste ham om, at minearbejder er en værdig profession.
Det er det.
Meget værdig.
Dit tab gør mig virkelig ondt.
Det må have været så svært for dig,
at de begge skulle i minen hver dag.
De fleste dage tænkte jeg ikke på det.
Jeg havde min huslige pligter.
Lod som om jeg ikke vidste, hvad de lavede,
og hvor dybt inde i bjerget de var.
Når deres skift var ovre, kom de tilbage.
Nogle gange med grin. Andre gange beklagede de sig.
De var altid dækket i kulstøv.
Talte de nogensinde om faren?
Det behøvede han ikke.
Det er en stiltiende aftale,
som alle minearbejdere indgår med deres familier.
Fru Stanton.
Hvad kan du huske fra den dag, eksplosionen fandt sted?
Jeg er sikker på, fru Stanton ikke ønsker at tale om det.
Det gør ikke noget.
Det vil jeg gerne.
Jeg kan huske...
...det hele.
Eksplosionen var så voldsom,
at den smadrede vinduerne og fik huset til at ryste.
Så gik det op for mig, hvad der var sket.
Ingen sagde noget.
Det behøvede vi ikke.
Vi begyndte bare at løbe.
Der var ingen ord for det, vi følte...
For det, der var i vores hjerter.
Men de kom aldrig hjem.
Tak, fordi du kom, betjent.
Var det nødvendigt at bede hende gennemgå den værste dag i sit liv?
Jeg stiller spørgsmål.
Jeg indsamler oplysninger. Sådan er jeg.
Der er ubetænksomt. Men sådan er du åbenbart.
Du behøver ikke holde mig ud meget længere.
Jeg har bedt om at blive forflyttet. Håber på et hurtigt svar.
Godt. For byen har ikke brug for en middelmådig betjent,
-der flygter fra udfordringer. -Jeg anser ikke byen for en udfordring.
Jaså?
En by, hvis kirke brænder ned, og hvis mine eksploderer
og dræber halvdelen af byens folk, bør altså ikke efterforskes.
I den korte tid, jeg er tvunget til at blive her, frk. Thatcher,
vil jeg efterforske mistænkelige begivenheder, som har fundet sted.
Det er derfor, jeg stillede spørgsmål.
Så du tror altså, du kan se noget eller tale til nogen et kort øjeblik
og afdække kendsgerninger, som alle andre er gået glip af?
Nogle gange.
Sørme intelligent.
Jeg vidste, efter at have talt med dig i to minutter,
at du ikke havde dine egne sko eller kjole på,
og ikke var skuffet over, det var mig, der kom i aften.
Hvordan vidste du det?
Du går på ydersiden for at kompensere for, at dine sko klemmer.
Din kjole er for kort og strammer i livet.
Og at jeg ikke var skuffet over at se dig til middagen?
Det var bare et gæt.
Hvor vover du?
Jeg har aldrig...
-Bør du ikke være i skole, min søn? -Er ikke din søn.
Jeg går bare. Det er vel ingen forbrydelse?
-Pjækning er en forbrydelse, unge mand. -Gabe!
-Der er du. -Den dreng burde være i skole.
Lader du alle dine elever vandre rundt i skoletimerne?
Gabe gik et ærinde for mig.
-Et ærinde? -Ja.
For skolen.
Tak, fordi du tog dig af ham, men det går ganske udmærket.
Tak.
Du gik ud på toilettet for en halv time siden.
-Jeg var bekymret. -Det behøver du ikke.
Jeg kan klare mig selv.
I timerne skal du blive i klasseværelset,
-medmindre du får tilladelse til at gå. -Skolen er ligegyldig.
Jeg er ligeglad med det hele.
Gabe.
Gabe, kom tilbage!
Evige Gud...
...vores håb i svære tider...
...send din Helligånd for at trøste... og styrke os...
...så vi kan håbe på...
...evigt liv...
...og stole på... din godhed...
...og nåde.
Lad os... holde et øjebliks stilhed...
...for at huske jeres kære.
-Hvornår fandt du ud af, brættet var væk? -Da jeg kom tilbage fra begravelsen.
Er andet væk?
Det kan jeg ikke se...
Men du gav mig jo et begrænset tidsrum
til at finde beskedens ejermand,
så du må hellere se at finde brættet.
Hr. Gowen, du skal være klar over, jeg arbejder for alle i Coal Valley.
Er hverken minearbejder eller din ansatte,
så du kan ikke give mig ordrer.
Hører jeg med til "alle"?
Naturligvis.
Så vil jeg bede dig være til stede, når jeg fortæller indbyggerne,
at brættet er forsvundet.
Jeg skal nok undersøge sagen.
Start med Franklin Palmer.
Hvis jeg ikke havde brug for arbejdskraft,
ville jeg have fyret ham på stedet for at udfordre mig foran alle.
Det er ikke Palmer.
Jeg går min runde og finder ud af, hvem der ikke var til begravelsen.
Okay.
Hvis jeg lærte din søn bedre at kende,
ville jeg være bedre udstyret til at forstå hans adfærd.
Sloges han? Udviste han mangel på respekt? Gabe?
Han slog dig vel ikke?
Hvad?
Nej, nej, det er...
Jeg var lidt klodset.
Hvordan var Gabes forhold til sin far?
Joseph?
Han var en vidunderlig mand.
Gabe elskede ham.
Idoliserede ham.
Joe havde det ikke så godt med det.
Hvorfor ikke?
Han vidste, at en dag...
...ville Gabe vågne op og se ham, som han virkelig er.
Var.
Bare en mand.
-Skal jeg åbne døren? -Ja tak.
-Er det dig? -Har du inviteret dig selv til
middag i en anden persons hjem for at stille indgående spørgsmål?
Betjent?
Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg går min runde og fortæller folk, jeg er her for at hjælpe dem.
Det er betryggende. Tak.
-Det er min datter, Emily. -Hej.
Tak, fordi du præsenterede dig for os.
-Selv tak. -Børn, gå ud og vask jeres hænder.
Tag jeres tavler, kridt og klude med op til mit bord.
Så må I gå.
Tak.
Fine bunker. Tak.
-Hvad laver du her? -Hvad laver du her?
-Følger efter ham. -Også jeg.
-Hvordan vidste du det? -Hvad?
-At det er ham. -Hvad mener du?
Du ved det ikke, vel?
Jo da.
Du ved ikke, hvorfor du er her.
Jeg kunne fornemme, Gabe ikke ville have, nogen så ham
gå herhen. Måske har han brug for hjælp.
Ja, hjælp.
Han virkede bekymret.
Instinkt er for politibetjente, ikke for lærere.
Lad mig klare det.
Elever skal opdrages af lærere, ikke betjente.
Fint. Lad os gøre det sammen.
-Hvad det så er. -Det finder du af om et øjeblik
Hvad vil du?
Er det brættet?
Det er mit.
Du stjal det fra hr. Gowens kontor, ikke?
Jeg stjal ikke. Det er mit.
Du må savne ham meget.
Lad mig beholde det.
Jeg ved, det var fra ham.
Så enkelt er det ikke.
Hvorfor ventede du så ikke, til hr. Gowen gav det til din familie?
Far stolede ikke på hr. Gowen.
Han sagde til mor, hr. Gowen aldrig gjorde det rigtige.
Derfor måtte jeg tage det.
Jeg ved, han skrev det til mig.
Det var han nødt til.
Nogle gange dør folk uden at sige farvel og tilgive dem, de elsker.
Men det betyder ikke,
de ikke ville have gjort det, hvis de kunne.
Jeg ved, hvem der sagde det, før han døde.
Nu skal hans kone vide det.
Abigail?
Ja, Elizabeth?
Betjent.
Gabe.
Jeg forstår ikke.
De siger, det er dit.
Det ved jeg, det er.
Du har vidst det hele tiden, ikke?
-Hvorfor bad du ikke om det? -Du ville sikkert bare undgå
at det skulle skabe splid mellem dig og de andre kvinder.
Det ville skabe afstand mellem os,
hvis jeg havde noget meningsfyldt til at huske Noah ved.
Undskyld, fru Stanton.
Skulle ikke have taget det.
Tak, Gabe.
Det gør ikke noget.
Det gør ingenting.
Der er en ting til, du og jeg skal gøre.
Dit næste ord er "territorium."
Territorium.
Territorium
Lad mig slutte nu.
Trods de vanskeligheder, jeg oplevede, da jeg ankom,
så mangler jeg ikke noget.
Jeg står stadig solidt på mine fødder. I opdragede mig som en stolt Thatcher.
Jeres elskede datter, Elizabeth.
Efterskrift.
Jeg vil nævne, jeg underviser børnene
i en bar lige nu.
Jeg vil være taknemmelig for, hvis I kunne sende
skolematerialer og kulturelle ting.
God eftermiddag, fru Thatcher.
God eftermiddag, betjent Thornton.
Kan vi droppe "betjent"?
Og kan du ikke bare kalde mig Jack?
Betyder din anmodning, at du har besluttet,
du vil blive her i længere tid?
Bestemt ikke.
At klare det en uge her er ikke ligefrem lang tid, vel?
Du har ret i din vurdering af tiden.
Men jeg er uenig i din vurdering af mig.
Vi skal være her længe.
Kald mig Elizabeth.
Fint.
Elizabeth.
Hav en god dag.
Jack.
Efter efterskrift.
Hils min lillesøster og fortæl hende,
jeg ikke har mødt nogle whiskysmuglere.
Men jeg har mødt både cowboys, forbrydere
og en meget flot og irriterende betjent.
Tekster af: Mia Sorgenfrei