DET STORSLAGNA NORTHWEST 1910
Kanske var det hybris, eller bara envis stolthet
som fick mig att resa västerut.
Min första instinkt var att neka erbjudandet
om ett lärarjobb i Coal Valley.
Min utbildning kvalificerade mig för jobbet,
men jag fruktade att min privilegierade barndom
gjort mig oförberedd och oförmögen
till att ta mig an farorna i väst.
Det var min syster, Julie, som stöttade mitt beslut,
för hon tvivlade på min styrka.
Hon försökte skrämma mig med historier om cowboys,
whiskysmugglare och fredlösa.
Men det uppmuntrade bara mitt beslut om att bevisa för henne och mina föräldrar
att jag är Elizabeth Thatcher...
...en stark, självständig...
...kapabel kvinna.
Jag kan bemöta alla hinder med mod, charm och värdighet.
Tack så mycket, mr Yost.
Hallå.
God eftermiddag.
Jag heter Elizabeth Thatcher.
Jag är er nya lärarinna.
Hej. Jag heter Abigail Stanton.
Cat Montgomery.
Florence Blakely.
-Vi väntade dig för två dagar sen. -Ja.
Förlåt.
Diligensen blev rånad, och mina tillbehör stals. Jag...
Jag reste till fots i flera timmar innan jag räddades.
Är du okej?
Ja, jag mår bra. Tack.
Vi kan väl gå och sätta oss någonstans där vi kan prata?
Följ mig, miss Thatcher.
Tack, mr Yost.
Det här lärarjobbet är en av de få sakerna
som Pacific Northwest Mining Company inte längre äger.
Vi mödrar bestämde oss för att ta tag i våra barns utbildning.
Snälla, sitt. Så vi grundade en skola.
Tyvärr brann kyrkan ner,
och klassrummet befinner sig för närvarande i saloonen.
Ligger...
Ligger skolan i saloonen?
Det är det enda stället där barnen får plats.
Vi efterfrågade en mogen, erfaren lärare,
någon som inte skulle vara rädd för utmaningarna
som Coal Valley presenterar.
Jag inser att jag kanske inte är vad ni förväntade er...
...men jag kan försäkra er om att jag är bekant med moderna utbildningsteorier.
Berättade distriktschefen om vad som hände här?
Nej, det gjorde han inte.
För tre månader sedan...
...inträffade en hemsk explosion i gruvan.
Fyrtiosju modiga män dog, och...
...många av oss förlorade våra män och söner.
Många av barnen blev faderlösa den dagen.
Jag är så ledsen. Det visste jag inte.
Det hon säger är att vi inte behöver en prinsessa.
Jag lovar att jag inte är en...
Det är mammorna som betalar din lön.
För många av oss är barnen det enda vi har kvar,
och deras utbildning är allt vi har kontroll över.
Så den vi förlitar oss på måste vara orädd.
Du ska inte bara lära dem att läsa och skriva.
Du ska kämpa för deras framtid.
På latin betyder det "kunskap är makt".
Hoppa på diligensen och åk tillbaka till Latin
-eller var du nu kom från. -Snälla, jag har åkt så långt.
Ge mig en chans att bevisa mig själv.
Det tar diligensen en vecka att återvända.
Vi kan ge henne ett kort försök.
Under tiden finns det ett rum där du kan bo och känna dig som hemma.
Tack.
Tack så mycket.
Jag lovar att jag inte är rädd för att rulla upp ärm...
Jag är så ledsen.
Skadedjur och jag brukar inte komma överens.
En vecka kommer ta lång tid.
Herregud.
Elizabeth.
Du är uppe tidigt.
Jag hoppas att du kunde sova efter det som hände igår kväll.
Jag ville be om ursäkt innan jag gick till skolan.
Jag visste inte att min klänning hängde så nära elden, och...
Jag ska förstås ersätta staden för att jag brände ner rummet...
Elizabeth, det är okej.
Det var en gammal byggnad.
Tack för att du tog in mig och lånade mig kläder...
Du måste tycka att jag är löjlig och inkompetent.
Nej.
Jag vet hur svårt det är att komma till ett nytt ställa och hitta fotfästet.
När min man, Noah, och jag först flyttade till Coal Valley
med vår son, Peter, var vi så unga.
Vi visste ingenting.
Men vi vande oss och det kommer du också att göra.
Tack för att du säger så.
Det är väldigt snällt.
Tja, jag ska gå till min första skoldag.
Lycka till.
Jag vet att de första dagarna kan vara lite svåra,
men jag tror på dig.
Tack.
Jag är en kvalificerad lärare, tränad på ett av de bästa universiteten.
Jag klarar absolut det här.
Rosaleen ser inte tavlan om hon inte sitter längst fram.
Det är okej.
Min grabb är duktig på matte, men kan inte stava.
-Okej. -Min mamma är glad att du är här.
Jag är också glad att var här.
-God morgon. -God morgon.
Jag har ost till lunch.
Åh, jag gillar ost.
-Ger du hemläxor? -Jag har inte...
Skolarbete ska göras i klassen och inte vid mitt middagsbord.
Vi betalar din lön.
-Ja, jag... -Jag vill att min son ska bli smart
-så att han inte behöver jobba i gruvan. -Ja.
Damer, snälla.
Låt oss ge miss Thatcher lite andrum.
Vi borde känna oss välsignade för att hon kommit så här långt
för att utbilda våra barn under de här svåra omständigheterna.
"Den som försummar utbildning i sin ungdom
förlorar sitt förflutna och är död för framtiden."
Jag citerade Euripides.
Jag...
Ledsen, jag behöver en drink.
Inte en "drink" drink.
Jag dricker inte.
God dag.
Jag vill prata om vad jag förväntar mig av er.
Jag förväntar mig att ni lyssnar när jag pratar.
Räcker upp handen när ni vill prata.
Lämna inte era platser utan att fråga, och, snälla...
...prata inte medan jag...
Barn, vänta. Vad...? Ni bad inte om tillåtelse.
Sätt er. Stanna!
Ni bryter redan mot mina regler!
Alla som går utan min tillåtelse kommer att få
-en skriftlig varning till föräldrarna. -Miss Thatcher?
Ja, vad är det?
Jag heter Rachel, och jag menar inget illa, men du bör inte försöka hindra dem.
Varför inte?
Visslan kommer från gruvan.
Det betyder att fler av papporna har hittats.
-Hittat? -Ja, ma'am.
Nu kan deras föräldrar ge dem en riktig begravning.
Följ mig, allihopa.
Grannar...
...vi har gjort vad vi lovade.
Idag grävde vi ut de sista av de saknade männen.
Jag vet att de senaste månaderna har fått oss att känna...
Tja, som att inget står rätt till i världen.
Men förutom att hitta de modiga männen som förlorade sina liv,
hittade vi något annat idag.
Jag hoppas att det ger tröst till åtminstone en familj i Coal Valley.
Förlåt mig, pappa
Vad står det, fröken?
Förlåt mig, pappa.
Damer...
Jag lovar att jag ska ta väl hand om plankan
tills vi har bestämt vad vi ska göra med den.
Gruvarbetaren, en av våra egna...
...tillbringade sina sista minuter på jorden...
...med att skriva de orden till sin familj.
Vi borde bestämma var den hamnar.
-Just det. -Ja.
-Ja, låt oss göra det. -Du sa det.
Så borde det vara.
Jag ska återvända till mitt kontor, mr Spurlock.
Ta ett steg åt sidan, mr Palmer.
Det här är inte ditt beslut, mr Gowen.
Detta är något gruvarbetarna och änkorna måste bestämma...
...och du är varken eller, sir.
Flytta på dig, mr Palmer.
Annars vad?
Tänker du köra över mig?
Är det vad du vill ha, mr Gowen?
-En till död gruvarbetare? -Lägg av.
Flytta er.
Vem är det, miss Thatcher?
Det är en Mountie.
Sir, kan du berätta vad som orsakat de här problemen?
Vi hade en gruvkatastrof i staden nyligen.
Det känner jag till.
Idag...
...hittades den här...
...men identiteten på gruvarbetaren som skrev det är oklar.
Alla är förstås väldigt upprörda...
...men detta är en distraktion som vi inte har råd med.
Ingen kommer tänka på jobbet tills vi hittar ägaren till det meddelandet.
Det finns ingen anledning till varför båda saker inte kan ske samtidigt.
Gott folk...
...det enda rättvisa sättet är att änkorna skickar in ett exempel
på sina mäns handstil till mr Gowen som bevis.
Han kan säkert ta ett beslut inom tre dagar.
Och vem är du, unga man?
Mitt namn är Jack Thornton.
Jag är Coal Valleys nya polisman.
Korgar innehåller...
Hej.
Jag visste inte att någon annan var här.
God morgon.
Jag bor i ett av rummen där uppe tills vi hittar något permanent.
Jag är Elizabeth Thatcher. Jag är den nya lärarinnan.
Men det har du säkert redan förstått.
Konstapel Jack Thornton, men det har du säkert redan förstått.
Förlåt, jag råkade lämna lite kritdamm på dig.
Nej, inget kritdamm.
Nu känner jag mig lurad.
Jag är lite förvånad över att Coal Valley har en Mountie på heltid.
Då är vi två.
Först var jag i Cape Fullerton, men det ändrades plötsligt.
Jag antar att Coal Valley kommer bli lugnare för dig
än en upptagen hamn som den.
Vänta.
Känner du till stället?
Väldigt väl. Min far har gjort affärer i Cape Fullerton i många år.
-Vad heter din far? -William Thatcher.
William Thatcher. Skeppsmagnaten?
Jag ser honom inte så, men ja, jag antar att han är det.
Nu förstår jag.
Vad?
Miss Thatcher...
...för en vecka sedan hade jag inte hört talas om Coal Valley.
Medan jag planerade min resa till Cape Fullerton,
fick jag reda på att jag förflyttats hit.
Förflyttad på grund av en rik mans förfrågan.
-Du tror väl inte... -Vad?
Att en väldigt rik mans dotter
kan vara varför jag måste äta koldamm Gud vet hur länge?
Det är säkert därför jag är här,
för att hindra att William Thatchers prinsessa inte blir sårad i en stad
hon inte har något att göra i.
Uppriktigt talat, sir, är den kommentaren att gå för långt.
Bara så att du vet det,
även om min far ordnade så att du kom hit, så behöver jag dig inte.
Jag tar hand om mig själv, tack så mycket.
Vid närmare eftertanke
är det tydligt att jag inte kommer stanna länge
för du kommer inte klara en månad i en sån här stad.
Konstapel Thornton, det är nog bäst att du
vänjer dig vid en diet som består av koldamm.
Jag är en Thatcher.
Vi flyr inte från en utmaning.
Ursäkta mig,
jag har läsmaterial att förbereda för mina studenter.
Ha en bra dag, sir.
Riv ner den.
Därför efterfrågar jag en omedelbar överföring till en ny post.
Hälsningar, konstapel Jack Thornton.
Om det är allt...
Jag skickar det genast, konstapeln.
TILL: RANDALL POPE ORDFÖRANDE, PACIFIC NORTHWEST
NÄR DET GÄLLER FRÅGOR OM VÅRDSLÖSHET
"Säkerhetsöverträdelser."
Jämför hans signatur på vårt äktenskapscertifikat
med plankan, så ser du att det är samma handstil.
Jag sov när han gick till gruvan den dagen.
Den plankan är hans farväl till mig och mina barn.
Tack, jag ska fundera på det, mrs Crocker.
Nästa!
God morgon, mrs Montgomery.
Min Joseph lämnade sådana lappar hela tiden.
Han jobbade nätter, och jag hittade dem vid islådan
eller på min kudde.
Det...
Det verkar vettigt...
Att han skulle lämna en sista lapp till oss.
Jag hör av mig. Tack.
Nästa!
Vem kan identifiera den här delen?
Är det ett substantiv?
Textanalys
Ett verb?
Någon?
Det är ett verb.
Okej, pojkar och flickor, lyssna.
Kan jag få er uppmärksamhet?
Jag vill se alla era ögon.
Era föräldrar vill att jag ska ge er en utbildning
så att ni kan bli vad ni vill.
Kanske en läkare...
-Det är det inte. -Eller en tandläkare.
Du har fel.
Killar, kom ihåg reglerna.
-Prata inte när jag pratar. -Jo!
-Mamma sa att min pappa skrev den. -Killar, ni lyssnar inte.
-Ta tillbaka det! -Sluta!
Sluta genast!
-Slå honom, Gabe. Visa honom... -Ja, visa honom.
Killar, sluta genast!
Åh, Elizabeth. Precis i tid för middagen.
Kan du duka för tre?
Minns du hur du sa att de första dagarna...
...kan vara lite svåra?
Du hade rätt.
Svarta och blåa också, verkar det som.
Vad hände?
Några pojkar började bråka över meddelandet på plankan.
Jag hamnade i mitten.
Gå aldrig mellan två kolgrabbar när de bråkar.
Jag måste få dem intresserade i lektionerna,
men jag har aldrig gått igenom vad de går igenom förut,
och jag vet inte hur jag ska hjälpa dem.
När min Peter var liten, var jag den enda läraren han hade.
Han var så uttråkad under lektionerna
att han ibland somnade som en gammal man i en gungstol.
Vad gjorde du?
Lättsinnighet.
Jag lade till lite lättsinnighet
-till utbildningen. -Lättsinnighet.
Kan du öppna?
Du.
Du?
Snygg blåtira.
Det är min första, men jag har förtjänat den.
Har du packat väskorna än?
Hur så? Är du trött på koldamm redan?
-God kväll, konstapel. -God kväll, mrs Stanton.
Det gläder oss att du kunde komma på så kort varsel.
Om sanningen ska fram, så är jag inte så populär i stan än.
Middagsinbjudningarna väller inte in.
Det gläder oss att du är här, eller hur, Elizabeth?
"Gläder" är inte rätt ord.
Gillar du den?
Väldigt mycket, ma'am.
Konstnären har en underbar förståelse för färg och komposition.
Kan du konst?
Lite. Min mor lärde mig att uppskatta
-olika tekniker och motiv. -Är hon konstnär själv?
Nej.
Lärarinna.
Ett väldigt hedervärt jobb.
Hur som, en väldigt begåvad konstnär.
Var.
Min framlidna man, må hans själv vila i frid.
"Noah Stanton."
Så, konstapel, varför Mounties?
Ja, konstapeln,
berätta varför någon som du valde ett sånt hedervärt jobb.
Och hur hamnade du i Coal Valley?
Du kan väl svara på den frågan?
Det vet jag inte.
Då hade jag väl bara tur.
När det gäller att vara Mountie, så finns det i mitt blod.
Min far var polisman,
och min mor sa till mig att aldrig låta en dag passera
utan att tjäna någon annan.
Min son, Peter, funderade på att gå med i Royal Northwest Mounties, men...
...hans far övertygade honom att gruvarbete också var ett hedervärt jobb.
Det är det, ma'am.
Ett av de mest hedervärda.
Jag är ledsen för din förlust.
Jag kan inte föreställa mig hur svårt det måste varit för dig
att de båda gick in i gruvan den dagen.
De flesta dagarna funderade jag inte på det.
Jag bara gjorde mitt
och låtsades att jag inte visste vad de gjorde, eller
hur långt inne i berget de verkligen var.
Och sedan slutade deras skift, och de kom hem,
ibland skrattandes, ibland klagandes.
Alltid täckta av koldammet.
Pratade de någonsin om farorna?
De behövde han inte.
Det är ett outtalat kontrakt
som varje gruvarbetare har mellan sig själv och sin familj.
Mrs Stanton...
...kan du berätta vad du minns från dagen explosionen inträffade?
Mrs Stanton vill nog inte diskutera det ämnet.
Det är okej, Elizabeth.
Jag har inget emot det.
Jag minns...
...allt.
Explosionen var så stark
att den krossade fönster och skakade hela huset.
Sen insåg jag vad som hade hänt.
Ingen sade ett ord.
Vi behövde inte.
Allt vi kunde tänka på var att springa.
Det finns inga ord för vad vi kände...
...vad som fanns i våra hjärtan.
Men de kom aldrig hem.
Tack för att du kom, konstapeln.
Var det nödvändigt att låta henne återuppleva den värsta dagen i hennes liv?
Jag är frågvis.
Jag samlar information, det är den jag är.
Det är okänsligt, men det är tydligen också en del av den du är.
Du kommer inte behöva handskas med mig länge.
Jag har bett om en förflyttning. Jag hoppas på ett snabbt svar.
Bra, för den här staden behöver inte en svag Mountie
-som flyr från en utmaning. -Jag anser inte staden vara en utmaning.
Jaså?
En stad vars kyrka brunnit ner och vars gruva exploderade
vilket dödade halva invånarantalet behöver ingen utredning.
Under den korta tiden jag måste stanna här, miss Thatcher...
...tänker jag utreda alla misstänksamma händelser som inträffat.
Det var därför jag ställde frågor i kväll.
Så du tror att du kan se något eller prata med någon en kort stund
och härleda alla möjliga sorters fakta som alla andra har missat?
Ibland.
Vad smart.
Efter att jag hade pratat med dig i två minuter
visste jag att du inte bar dina egna skor eller din egen klänning
och att du inte blev besviken när du fick reda på att jag skulle komma på middag.
Hur vet du det?
Du går på utsidan av fötterna för att kompensera att skorna klämmer,
och din klänning är 8 cm för kort och lite tajt runt midjan.
Och att jag inte var besviken över att du kom på middag?
Det var bara en gissning.
Hur vågar du.
Jag skulle aldrig...
-Borde du inte vara i skolan, grabben? -Jag är inte din grabb.
Jag går bara. Det är väl inget brott?
-Nej, men skolk är ett brott, unga man. -Gabe!
-Där är du. -Han borde vara i klassen.
Låter du dina studenter gå runt på gatan under skoltid?
Gabe sprang ett ärende åt mig, om du måste veta.
-Ett ärende? -Ja.
Skolaffärer.
Tack för din oro, konstapeln, men allt är bra.
Tack.
Du gick på toa för en halvtimme sen.
-Jag var orolig. -Du behöver inte oroa dig.
Jag kan ta hand om mig själv.
Under skoltid förväntar jag mig att du stannar i klassrummet,
-om du inte har tillåtelse till att gå. -Skolan spelar ingen roll.
Inget spelar någon roll längre.
Gabe.
Gabe, kom tillbaka!
Eviga Gud...
...vårt hopp under hårda tider...
...skicka din Heliga Ande för att trösta och ge oss styrka...
...så att vi kan ha hopp...
...om evigt liv...
...och lita på din godhet...
...och nåd.
Snälla, låt oss ta en tyst minut...
...för att minnas era älskade.
-När märkte du att plankan var borta? -När jag kom tillbaka från begravningen.
Blev något annat stulet?
Inte vad jag kan se...
...men eftersom det var du som startade den tickande klockan
för mig att hitta meddelandets sanna ägare,
är det bäst att du tar reda på var den tog vägen.
Bara så att du vet, mr Gowen, så jobbar jag för allt folk i Coal Valley.
Jag är inte din gruvarbetare, och jag är inte din anställda,
så jag tar inte order från dig.
Inkluderar "allt folk" mig?
Självklart.
Då hade jag uppskattat din närvaro när jag måste berätta för folket
att plankan har försvunnit.
Jag ska se vad jag kan hitta.
Du borde börja med bråkmakaren Franklin Palmer.
Om jag inte behövde alla kapabla män som jag kan hitta just nu
så hade jag gett honom sparken på en gång för att han utmanade mig framför alla.
Palmer är inte din man.
Jag såg honom på begravningen. Jag ska ta reda på vem som inte var där.
Okej.
Jag tänkte att om jag får reda på lite mer om din son
så kan jag bättre förstå var det här beteendet kommer från.
Bråk? Brist på respekt? Gabe?
Säg inte att han slog dig!
Vad?
Nej, det...
Jag var lite klumpig.
Vad kan du berätta om Gabes relation till hans far?
Joseph?
Han var en underbar man.
Gabe beundrade honom.
Dyrkade honom till och med.
Jag tror att Joe kände sig obekväm.
Hur då?
Han visste att en dag...
...skulle Gabe vakna upp och se honom för den han verkligen är.
Var.
Bara en man.
-Ska jag öppna? -Ja, tack.
-Du. -Du. Bjuder du in dig själv
till någon annans hem på middag så att du kan ställa okänsliga frågor?
Konstapeln?
Vad kan jag göra för dig?
Jag går runt och låter folk veta att jag finns här för att tjäna, ma'am.
Det känns skönt att veta. Tack.
-Detta är min dotter, Emily. -Hej.
Tack för att du introducerade dig själv.
-Ma'am. -Barn, tvätta er innan middagen.
Studenter, ta med era brickor, kritor och trasor till mitt skrivbord,
och sedan kan ni gå.
Tack.
Fina högar. Tack.
-Vad gör du här? -Vad gör du här?
-Jag följer efter honom. -Jag med.
-Hur visste du? -Visste vad?
-Att det var han. -Vad menar du?
Du vet väl inte?
Självklart vet jag.
Du vet inte alls varför du är här.
Jag är här för att min instinkt sade mig att Gabe gick någonstans
han inte ville att någon skulle känna till. Han kanske behöver hjälp.
Ja, hjälp.
Han verkar bekymrad.
Instinkt är för Mounties, inte för lärare.
Låt mig hantera det här.
Studenter är till för lärare, inte Mounties.
Okej, vi gör det tillsammans.
-Vad det än är vi gör. -Det får du strax reda på.
Vad vill ni?
Är det plankan?
Den är min.
Du stal den från mr Gowens kontor, eller hur?
Det är inte stöld om man äger den till att börja med.
Du måste sakna honom väldigt mycket.
Snälla, låt mig behålla den.
Jag vet att det var från honom.
Det är inte så enkelt.
Om du var så säker, varför väntade du inte på att mr Gowen gav den till din familj?
Pappa litade aldrig på Gowen.
Jag hörde honom säga till mamma att han aldrig gjorde det rätta.
Därför var jag tvungen att ta den.
Jag vet att han skrev den till mig.
Han måste ha skrivit den till mig.
Ibland dör folk utan att säga att de älskar eller förlåter en...
...men bara för att det händer...
...betyder det inte att de inte hade sagt det om de kunde.
Jag vet vem som lyckades säga det innan han dog.
Dags att berätta för hans fru.
Abigail?
Ja, Elizabeth?
Konstapeln.
Gabe.
Jag förstår inte.
De säger att den är din.
Ja. Det vet jag.
Du har väl vetat hela tiden?
-Varför lade du inte anspråk på den? -Jag tror att du ville ha den...
...men att du inte ville skapa problem mellan dig och de andra damerna.
Jag visste att det skulle skilja mig från dem,
om jag hade något meningsfullt att minnas Noah vid, och de inte hade det.
Jag är ledsen, mrs Stanton.
Jag borde inte tagit den.
Tack, Gabe.
Det är okej, Gabe.
Det är okej.
Det finns en sak du och jag måste göra.
Och ert nästa ord är "territorium".
Territorium.
För att avsluta...
Jag hoppas att jag förmedlat att trots jag upplevde svårigheter,
så finns det inget jag behöver.
Jag står stadigt på mina två fötter, en stolt Thatcher, som du uppfostrade mig.
Din kära dotter, Elizabeth.
Postskriptum.
Jag vill nämna att jag utbildar barnen här
i en faktisk saloon...
...så om du kan skicka skolmaterial eller något av kulturellt värde
skulle jag vara evigt tacksam.
God eftermiddag, miss Thatcher.
God eftermiddag, konstapel Thornton.
Tror du att vi kan göra oss av med "konstapeln"?
Och kan jag övertala dig till att bara kalla mig Jack?
Betyder din förfrågan att du dragit slutsatsen
att du kommer stanna här ett tag?
Inte alls.
Att klara sig en vecka är väl knappast ett tidens test?
Jag håller med din uppskattning av tid.
Men jag håller inte med din uppskattning av mig.
Vi kommer vara här ett tag...
...därför kan du kalla mig Elizabeth.
Okej.
Då är det Elizabeth.
Ha en bra dag...
...Jack.
Post-postskriptum.
Hälsa min yngre syster och hälsa
att jag inte ännu sett några whiskysmugglare.
Men jag har stött på cowboys, fredlösa...
...och en väldigt stilig, irriterande Mountie.
Undertexter: Sami Rusani