Holder man noget op, og lader det falde ned,
burde det bliver der ifølge inertiens lov.
Men det falder.
Hvorfor falder det?
Noget kaldet...
Slet ingen bud?
Tyngdekraften.
Og tyngdekraften tager man...
Er hun okay?
Hvis jeg slipper skoen og kammen på samme tid,
hvilken en falder hurtigst?
Skoen.
Frøken Thatcher, hvorfor var skoen ikke hurtigst?
Den er tungere.
Husker I, jeg sagde, at tyngdekraften trækker alt ned?
Selvom jorden trækker mere i tunge genstande som skoen,
så er den langsommere til at bevæge sig.
-Så, det er uafgjort? -Nemlig, Emily. Uafgjort.
Nu får I lov til at prøve.
Dan partner med jeres sidemand,
stil jer på stolen og vælg to tunge genstande.
Men ikke noget skrøbeligt.
En.
ADMINISTRERENDE DIREKTØR
PINKERTON DETEKTIVBUREAU
Ind i mellem savner jeg mit hjem.
Specielt når der er vasketøj.
Lad mig gætte. Rent tøj i skabet hver dag,
frisk presset med et damjern?
Ja.
Hvis du synes, det er hårdt, så vent til vinter,
når du skal sidde derinde i minusgrader.
Så vil du savne dit hjem.
Det er huset dernede.
Kan jeg hjælpe dig?
Du kan bare se på plakaten.
Hvad står der, Abigail?
"Ordre fra Henry Gowen,
direktør for mineselskabet Pacific Northwest,
du får hermed et varsel på 14 dage
til at rømme dit firma-sponsorerede hus.
Det er kun enkerne, der får dem.
De gør plads til minearbejderne.
Det er uanstændigt.
Og 100 procent lovligt.
Jeg burde have set det komme.
Begge mine børn er født her.
Det er deres hjem.
Selskabet tvinger mig til at knuse deres hjerter.
Jeg skrev til min mor i Lethbridge og spurgte, om vi måtte flytte ind der.
Godt. Ingen bebrejder dig.
Må jeg foreslå noget?
Jeg tænkte, hvis nu I samlede jeres penge,
så kunne I hyre en advokat.
Lille frøken, du kan tænke alt det, du vil,
men hvis jeg bruger min lille dødspension,
har jeg intet tilbage.
-Jeg er flad. -Samme her.
Ingen penge til smarte advokater.
Jeg ved ikke med jer, men jeg er ikke klar til at give op.
Hr. Gowen har ret.
Hvis de hyrer arbejdere til at erstatte vores mænd,
så må vi enker træde i baggrunden...
...og lade dem komme.
Drengene har ryddet skakterne fra skredet i går.
-Og stabiliseret? -Næsten.
Nogle dybe skakter er stadig blokeret.
Skakt 14 og 16 er stadig lukket.
Jeg regner med dig, hr. Ansvil.
Ellers var du ikke tilsynsførende.
Det ved jeg. Jeg gør mit bedste.
Jeg har bare ikke mændene til at gøre det hurtigere.
Det problem bliver snart løst.
Jeg har rekrutteret.
Hjælp er snart på vej.
Hvem i alverden er det?
Du søger minearbejdere? Her er de.
Med alt respekt, er det her en joke?
Nej, hr. Gowen. Du mangler arbejdskraft.
-Vi mangler bolig. -I mistede jeres mænd derinde.
Hvad hvis børnene også mister jer?
Hvordan får de så et hjem?
Hr. Gowen, vi ved godt, hvad vi går ind til,
vi bliver nødt til at prøve.
Coal Valley er vores hjem.
Vi beder om en chance.
Alle ved, du stadig har skakter, der er blokeret.
Hvilken en skal åbnes?
Hvis vi får den ryddet og stabiliseret inden udsættelsen...
Så må I blive boende?
-Og hvis det mislykkedes? -Så går vi.
Vi vil tilmed gøre husene rene, før vi rejser.
I har to uger.
Og ingen af mine mænd må hjælpe jer.
De skal ikke udsættes for fare.
Fair nok.
Hr. Ansvil.
I skal alle underskrive en kontrakt.
Tænk, at du gik med til det.
De giver op om en uge, hr. Spurlock.
I mellemtiden får de måske ryddet lidt af skakten.
Jeg håber, du har tænkt dig
af flytte kasserne, frk. Thatcher.
Er de til mig?
Medmindre whisky staves anderledes, så er det ikke mine.
TUNGE BØGER
Mangler du hjælp?
Må jeg?
Hvis du insisterer.
Efter dig.
Skønt, nu er min samling endelig erstattet.
Det er guld værd for mine elever.
Til eleverne?
En dagbog.
Jeg har så meget at skrive om.
Skriv, at din far fik mig udstationeret her
som babysitter frem for at jagte pirater
i Cape Fullerton.
Godmorgen, børn.
-Godmorgen, frk. Thatcher. -Godmorgen.
Havde vi ikke diskuteret Cape Fullerton?
Jo.
Husk, så længe du er bundet
til din far, er jeg også bundet.
Hav en god dag.
Politiassistent.
Jeg har en overraskelse, børn.
Sæt jeres frokostspande og kom herhen til kasserne.
-Hvad er der i dem? -Kig endelig.
Alle de flotte kjoler. Er det alle dine, frk. Thatcher?
Det var ikke den kasse, I skulle se.
Se alle de sko.
Kom, vi finder en anden.
-Se lige alle de bøger. -Det er ikke en overraskelse.
Det er det da, James.
Nu har vi bøger om alle emner, takket være en generøs gave.
Nu kan vi udforske verden gennem bøger.
-Er det ikke spændende? -Nej.
Rachel.
Hvad er der galt?
Jeg vil ikke forlade Coal Valley.
Heller ikke mig.
Børn, tag hæfte, og blyanter og tag plads.
I skal skrive en kort stil om følgende emne:
"Coal Valley...
...er mit hjem, fordi..."
I har alle fået ID-poletter.
Sørg for, I får dem på tavlen,
så vi ved, hvem der er inde og ude af minen.
Spørgsmål?
Okay.
De damer, følg mig til skakt 14.
For vores hjem, piger.
Hvis fuglen stopper med at synge i 15 minutter...
...så løber I alle ud herfra.
For meget metan...
For meget CO2...
Med de lamper på hovedet, for meget kulstøv...
Vi forstår, Herbert.
Kom i sving.
Stil jeres frokost her.
Mit hjem er Coal Valley, for jeg har aldrig boet andre steder.
Mit første minde er min far, der hopper ned fra vognen
og falder til jorden,
lige derude på gaden.
Han kyssede jorden og takkede Herren
for endnu en chance.
Fremragende, Cassandra. Tak.
Gabe, så er det dig.
Min er lidt kort.
Coal Valley er mit hjem...
...fordi jeg fik mit første kys her.
Det var sikkert din mor.
Nej, ikke min mor.
Fra en pige i klassen.
-Hvad? -Men jeg vil ikke
udstille nogen.
Jeg vil ikke forlade Coal Valley...
...for en dag skal vi giftes.
Slut.
Ro på.
Tak, Gabe.
Rachel, er du klar?
Hvad med dit hæfte?
Nej.
Jeg taler fra hjertet.
En dag, før min far kom i himlen...
...gav han mig et stykke kul.
Jeg skulle se det som en diamant.
"En værdifuld perle."
Jeg forstod det ikke.
"Det er bare et dumt stykke kul."
For ham var det en skat.
Som byen er en skat for alle os.
Og særlige skatte...
...kommer med en pris.
Det ved vi alle, ikke?
At vores mødre er nede i minen...
...bekymrer mig.
Hvad hvis de lider samme skæbne som vores fædre?
Du har ret til at være bange.
Det har I alle.
Men tab ikke håbet.
Der er en årsag til den frygt
og modgang, vi møder.
Vi bliver stærkere af det.
Hr. Gowen, hvordan kan du retfærdiggøre kvinderne i minen?
Tro mig, det var ikke min idé.
De kvinder gik bevidst ned i den mine.
Men du har forbudt dem hjælp.
Selvfølgelig.
Mine mænd er de eneste,
der holder minen kørende.
En drink?
Jeg vil ikke risikere mine mænds liv
for en bunke... stædige kvinder.
Som vil redde deres hjem.
Politiassistent, som håndhæver af loven,
kan du ikke vælge side i sager om ejendomme.
Jeg kender loven.
Hvis udsættelsen realiseres, så skal du håndhæve den.
Jeg har været generøs overfor enkerne.
De har fået lov til at bo uden omkostninger siden ulykken i minen,
men egentligt kunne jeg have smidt dem ud lang tid før.
Du har vel gjort alt for dem.
Det har jeg.
Som du beskyttede deres mænd.
Du sparede vel ikke,
når det kom til sikkerheden.
Hr. Gowen.
-Goddag, Ned. -Goddag.
Er der nogle beskeder til mig?
Desværre ikke.
Jeg siger til, så snart der kommer noget.
Men posten kom med en pakke til dig.
Den er ret tung.
-En bog måske? -Måske.
-Lidt let læsning? -Noget i den stil.
Tak.
Jeg ved, at I er i en svær position,
men I skal ikke gøre det her.
Hold mund, Max.
Vi ville have gjort det samme.
Lad mig hjælpe dig, mor.
Mors hænder er lidt ømme, skat.
Åh, mor.
De får lidt savle, så er de gode igen.
Miriam? Cynthia?
Tag gryden med ind.
Okay? Jeg kommer straks.
Tusind tak for jeres betænksomhed.
Jeg spurgte Timothy, hvad han ville mene, hvis jeg hjalp i minen,
men han forbød det. Det er for farligt.
De andre koner får samme besked fra deres mænd.
At komme med lidt mad er det mindste,
vi kan gøre.
I gør det rigtige.
I risikerer ikke livet for jeres børn.
Vi tager imod den mad og de bønner, vi kan.
Maden er klar.
Jeg fandt en opskrift på gryderet.
Det er sødt af dig, Elizabeth,
men jeg falder nok i søvn ved bordet.
Gid, jeg kunne gøre noget.
Gøre min del.
Det gør du, du tager dig af børnene.
Det gør jeg vel.
Og børnene har brug for deres lærer mere end nogensinde.
Så det snakker vi ikke mere om.
Du er bare overalt?
Det er mit job.
Kunne du ikke gøre mere
end bare sidde og se selvglad ud?
Loven dikterer, at jeg ikke må vælge side i sagen.
Ikke før du skal håndhæve hr. Gowens udsættelser?
Hvis nødvendigt.
Det huer mig ikke, men det er loven.
Det bliver ikke aktuelt.
Hvordan ved du det?
Kvinderne har påtaget sig en umulig udfordring.
Fordi de er kvinder?
Det kommer fra kvinden, der skulle have hjælp til kasserne.
Du tror, jeg er svag.
Det, jeg siger, er,
at skulle den storby-hjerne bruges
til at finde en anden løsning, så er det nu.
Jeg prøvede at lave gryderet, men det blev noget grød.
Og brødet...
Mine problemer er intet sammenlignet med de andre familier.
De har betalt en stor pris for at have hjem i Coal Valley.
Og nu går de modige mødre ind i mørket
for deres børns skyld,
mens betjenten sidder passivt på sin hest.
Storby-hjerne...
Skal jeg finde på en løsning?
Faktisk...
Lidt sent for skole?
Det er aldrig for sent.
Vi har lukket, frk. Thatcher.
Jeg er her ikke for at drikke, hr. Trevoy.
SIKKERHED OG ANSVAR
Hvad var det?
Det kaldte min Noah spøgelset på loftet.
Det er okay.
Hejsa, lille fyr.
Kom nu, pip.
Pip nu.
Gas. Gas!
Alle sammen, ud! Skynd jer!
Ud af minen! Af sted!
Hurtigt! Løb!
Hvad skete der?
Hjælp herovre.
Er alle okay? Kom alle ud?
Du skal syes, Florence. Jeg beklager.
Fr. Dort.
Tjekkede du fuglen, før du begyndte at skrige
og fik os alle ud?
Jeg sværger, den var helt stille.
Jeg troede, den var død. Den sagde ikke en lyd.
Det gør den nu.
Hvad gør vi? Skolen er startet.
Hun savler som en hest.
Sikkert derfor papiret sidder fast.
Frk. Thatcher? Frk. Thatcher!
Børnene kan hjælpe med research
Hej, Rachel.
Du godeste! Hvad er klokken?
Åh, børn, jeg er...
Jeg...
Jeg prøvede at... Glem det.
-Det blev sent, og jeg... -Ja, det gjorde du.
Du store.
Hvad er vores første opgave i dag?
-Matematik? -Ja.
"Børnene kan hjælpe med research."
Nej. Hør, I skal tage en research-manual
eller et opslagsværk og sætte jer på jeres plads.
Hvorfor?
Vi skal hjælpe mødrene i minen.
-Med bøger? -Ja! Bøger kan være mægtige våben.
Vi søger efter ord.
I går bogen igennem, side for side,
og søger efter disse ord...
"Hjem," "hus"
eller "ejendom".
Det lyder kedeligt.
Luk, James. Vi slipper for matematik.
Ja. Matematik er ligegyldigt lige nu.
Hjem Hus Ejendom
-Mere kaffe? -Ja, tak.
Lad den bare stå.
Tak.
LANDBRUGSALMANAK 1901
"Hvis lejere betaler for istandsættelse, nye tage, maling..."
Tak, kære almanak.
God eftermiddag, frk. Thatcher.
Jeg har desværre ikke pen og papir på lager.
Hr. Yost, jeg mangler maling og pensler.
Er det til et skoleprojekt?
Det kan man godt sige.
-Okay, hvilke farver? -Alle dem, du har.
-Hvabehar? -Jeg vil købe alt,
du har på lager,
og dine pensler og tilbehør.
Er du sikker? Det vil koste en øre eller to.
Som du kan se, så har jeg masser af ører.
Har du tænkt dig at male hele byen?
Ikke helt.
Jeg skal bruge det ved rækkehusene i morgen tidlig.
Så gerne.
Følg med, så ser vi, hvad det kommer til at koste.
-Okay. -Denne vej.
Lægen sagde, Suzanne Lowry skadede en muskel i benet
med hakken.
Hun vil være besværet i et stykke tid.
Kate brækkede armen.
Nancy Sanders fik hjernerystelse og en grim flænge.
Så vi er syv, der ikke kan arbejde.
Jeg skulle have sat mere pris på Paul.
Han sørgede for os.
Han var måske god i minen,
men han havde nok ikke skiftet en ble.
Nej, det havde han nok ikke.
Hatten af for jer, I hænger i.
I har sandelig rygrad.
Først, troede jeg, I var bindegale.
Nu håber jeg, I giver Gowen baghjul.
Tak, gutter. Det betyder meget.
Hej.
Hej, alle sammen.
Hvad laver du her?
Du bad mig tænke over udsættelsen til det første møde.
Det gjorde jeg. Eller, det gjorde børnene og jeg.
Vi lytter, frk. Thatcher.
Hvad siger I til at male jeres huse?
Mens vi venter på hr. Yost,
så kan vi danne grupper, så vi kan gå fra hus til hus?
Hvad laver Gowen her?
Godmorgen, de damer.
Jeg har den maling med, du bestilte hos købmanden.
Det skal være mere. Jeg købte alt i butikken.
Hr. Yost glemte, at størstedelen var reserveret.
-Til hvem? -Mig. Selskabet mangler maling.
-Til hvad? -Vedligeholdelse.
Minen åbner snart igen. Bygningerne skal have en omgang.
Dine penge, frk. Thatcher.
Jeg burde sige, hvis du prøvede at bruge områdeloven,
så kender selskabet til den.
Vi har før forsvaret os mod den. Men hvis det er nogen trøst...
Tja, du er meget opfindsom.
Det ville have været en genial måde at stoppe udsættelserne.
De damer.
Jeg beundrer jeres mod. I burde være stolte.
Jeg kan desværre ikke ændre på vores aftale.
Den skakt skal ryddes, ellers bliver I smidt ud.
Og tidsrammen er den samme.
Spurlock?
Nu kommer vi for sent.
Åh, du godeste.
-Du store... -Åh, nej.
-Hvad er der sket? -Bjælkerne har givet efter.
Alt det arbejde.
-Du har gjort det, ikke? -Hvad? Nej!
Gowen fik dig til det! Selskabet står bag.
De vil hindre os i at redde vores hjem!
-Florence! Stop! -De er alle imod os! Alle sammen...
Florence.
Jeg... Jeg kan ikke mere.
Vi starter forfra. Vi kan godt redde vores hjem.
Hvordan? Vi er ikke længere, end da vi begyndte.
Nej, du... Du må tro på det, og vi må holde sammen.
Ja.
Hr. Gowen havde ret. Det her er en joke.
Kvindelige minearbejdere findes ikke.
-Florence... -Vi burde aldrig have forsøgt.
Min lille Rosaleen har lidt nok med tabet af hendes far.
Jeg skulle have accepteret det og ikke brugt vores sidste tid her.
Åh, Linny...
De damer...
...jeg beder jer...
...tag hjem og brug den sidste tid til at sige ordentligt farvel.
Det er læsetime.
Frk. Thatcher?
-Hvad? -Det er læsetime nu.
Nå. Ja.
-Er du okay? -Ja tak, Rachel.
Da min mor kom hjem fra minen i går...
...sagde hun, vi skulle rejse.
Du skal have denne.
Den viser min kærlighed til byen.
Pak jeres ting sammen.
Skolen er lukket indtil videre.
Det er ikke en god idé.
Har intet valg.
-Min første plan slog fejl. -Ja.
Hør, jeg bor her nu.
Det er mit lokalsamfund,
og mine elever frygter at miste deres hjem.
-Jeg må gøre noget. -Det er for farligt.
-Fordi jeg er kvinde? -Nej...
Lige nu er minen fyldt med kvinder.
Ja, jeg vil ønske, jeg kunne stoppe dem.
Men loven stopper mig.
Og mig stopper du ikke.
Min søn sagde, at skolen er lukket indtil videre.
-Er det sandt? -Ja. Jeg vil hjælpe kvinderne i minen.
Du får løn for undervisning,
-ikke at grave kul. -Jo, men...
Du skal åbne skolen og gøre dit arbejde.
Jeg beklager, fr. Ramsey,
men kvinderne har kun til i morgen...
Du burde ikke gå ind i minen...
Hvis hun sætter lokalsamfundet før sin egen sikkerhed,
så bør det roses.
Kvinderne står sammen for
at redde deres hjem.
Andre mødre vil vel forstå,
eftersom de fleste har mænd, der arbejder i minen.
Det kan blive alles skæbne.
Jeg forstår, hvorfor du gør det her,
men pas på dig selv.
Tak.
Elizabeth? Hvad i alverden?
Du forventede nok ikke at se mig her.
Jeg ville nok sige,
du er den sidste, du forventede at se her.
Måske. Men her er jeg.
-Ræk mig klods og hammer. -Lige her.
Florence, du er tilbage.
Hvis den lille frøken kan, så kan vi andre også.
"Vi andre"?
Jøsses.
Nu bliver nogen utilfreds.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det.
Alle kvinderne er her.
-Altså enkerne. -Nej. Alle kvinderne.
Hvad mener du med "alle kvinderne"?
Alle kvinderne.
Hele byen, og de vil arbejde i hold døgnet rundt.
Da min far tog afsked med mig,
håbede han, at jeg fandt Guds plan for mig
og gav den hele armen.
Jeg troede, jeg kendte planen.
Som lærer former jeg børns sind
og en opmuntring til deres mødre og fædre.
Men min dedikerede indsats
har lært mig, at alt ikke findes i bøgerne.
Man må ind i mellem trodse ens natur
og grave dybt ind i livets mørke tunnel.
Man må være villig til at miste alt
for at kunne følge Guds plan.
JORDLOD KONTRAKT
De vigtige ting i livet har en pris,
og i vores offer finder vi vores egentlige værdi.
Jeg takkede dig aldrig for at efterlade den besked til mig.
Det var det mindste, jeg kunne gøre.
Var det nødvendigt at sætte den i panden?
Du snorkede.
Jeg snorker aldeles ikke.
Damer snorker ikke.
Du har ret.
Har du så fået skrevet i dagbogen?
Selvfølgelig.
Har du skrevet om mig?
En dagbog er privat.
Jeg håber, det er okay.
Du bad mig skrive, at du tvinges til
-at babysitte mig. -Sandt,
men "tvunget" er måske lige i overkanten.
Er "nødsaget" bedre?
Ikke helt.
-"Manipuleret"? -Så nærmer vi os.
Det slog hårdt, at jeg ikke kom til Cape Fullerton.
-Jagte pirater og whiskysmuglere... -Ja.
Det så jeg frem til.
Ja, sikke en skam.
Oversat af: Nicolai Duelund Jensen