Jos pitelee jotain ilmassa ja antaa sen pudota,
inertian lain mukaan esineen pitäisi pysyä paikallaan.
Mutta se putoaa. Miksi?
Se johtuu...
Tietääkö kukaan?
Painovoimasta.
Painovoimaa ei tule pitää...
Onko hän kunnossa?
Jos pudotan kengän ja hiuskamman yhtä aikaa,
-kumpi osuu maahan ensin? -Kenkä.
Neiti Thatcher, miksei kenkä osunut lattiaan ensin?
Se on painavampi.
Painovoimahan on voima, joka vetää esineitä maahan.
Vaikka maa vetää painavaa esinettä puoleensa voimakkaammin,
painava esine on haluton lähtemään liikkeelle.
-Onko kyseessä tasapeli? -Kyllä vain, Emily.
Nyt on teidän vuoronne kokeilla. Menkää pareittain,
nouskaa tuolille ja valitkaa kaksi esinettä pudotettavaksi.
Ei mitään särkyvää.
Yksi.
TOIMITUSJOHTAJA
PINKERTONIN ETSIVÄTOIMISTO
Välillä ikävöin kotia.
Etenkin pyykinpesun aikaan.
Anna kun arvaan. Puhtaat vaatteet kaapissa joka päivä,
tärkättyinä ja höyrysilitysraudalla prässättyinä?
Kyllä.
Jos elämä on rankkaa nyt, odotahan, että tulee talvi -
ja joudut istumaan tuolla pakkasessa.
Silloin koti-ikävä iskee kunnolla.
Mene seuraavalle talolle.
-Voinko auttaa, herra Spurlock? -Kaikki tarpeellinen lukee ilmoituksessa.
Mistä on kyse, Abigail?
"Henry Gowen, Pacific Northwest Mining Companyn johtaja antaa -
teille 14 päivää aikaa -
muuttaa pois yhtiön omistamasta talosta."
Vain lesket saavat näitä.
Kaivostyöläisille tehdään tilaa.
-Tämähän on moraalitonta. -Ja täysin laillista.
Olisi pitänyt arvata, että näin käy.
Kumpikin lapseni syntyi tässä kaupungissa.
Tämä on heidän kotinsa.
En halua särkeä heidän sydämiään, mutta yhtiö ei jätä minulle vaihtoehtoja.
Kirjoitin äidilleni ja kysyin, voimmeko muuttaa hänen luokseen.
Teit oikein. Ei kukaan moiti sinua.
Saanko ehdottaa jotakin?
Olen ajatellut asiaa, ja jos yhdistätte rahanne,
voitte palkata asianajajan.
Ajatella voi siihen asti, että lehmät palaavat kotiin,
mutta jos käyttäisin loput aviomieheni viheliäisestä eläkkeestä,
uusi alku ei onnistuisi.
Ei minulla ole rahaa.
Ei minulla ole varaa asianajajiin.
En ole valmis antamaan periksi.
Herra Gowen on oikeassa.
Jos yhtiö palkkaa uusia kaivostyöläisiä aviomiestemme tilalle,
meidän leskien on aika siirtyä taka-alalle -
ja tehdä tilaa tulokkaille.
Pojat tyhjensivät viimeiset sisäkuilut eilen.
-Onko uudet parrut asennettu? -Lähes.
Mutta osa syvistä alueista on vielä tukossa.
-Kuilut 14 ja 16 ovat edelleen kiinni. -Luotan teihin, herra Ansvil.
Siksi nimitin teidät uudeksi työnjohtajakseni.
Tiedän ja teen parhaani.
Työvoima ei vain riitä kuilujen ripeään tyhjentämiseen.
Se murhe ratkeaa pian. Olen värvännyt työntekijöitä.
Apu on pian täällä.
Keitä nuo miehet ovat?
Palkkaatteko lisää kaivostyöläisiä? Tässä niitä on.
Onko tämä vitsi, hyvät naiset?
Ei ole. Tarvitsette työntekijöitä,
-ja lapsemme tarvitsevat kodin. -Menetitte aviomiehenne.
Miten lapsillenne käy, jos he menettävät teidät?
Kuka huolehtii heistä silloin?
Tarjoudumme tekemään töitä avoimin mielin -
ja harkitsemme seurauksia. Meidän on pakko yrittää.
Coal Valley on kotimme.
Pyydämme vain tilaisuutta.
Kaikki tietävät, että kuiluja on vielä tukossa.
Kertokaa, mitkä pitää avata.
Jos tyhjennämme ja tuemme ne ennen häätöjä...
Saatte jäädä koteihinne?
-Mitä jos epäonnistutte? -Lähdemme pois rauhallisesti.
Teemme taloissa kunnon kevätsiivoukset ennen lähtöämme.
Saatte kaksi viikkoa aikaa.
Mutta mieheni eivät auta teitä.
En vaaranna heidän turvallisuuttaan.
Hyvä on.
Herra Ansvil.
Tulkaa allekirjoittamaan vastuuvapautukset.
Olen ällistynyt.
Tiedämme kumpikin, etteivät he kestä viikkoa kauemmin.
Ehkä he kuitenkin saavat tyhjennettyä kuilua.
Toivottavasti aiotte siirtää nämä laatikot.
Ovatko ne minulle?
Jollei "viskin" kirjoitusasua ole muutettu, ne eivät ole minun.
PAINAVIA KIRJOJA
Tarvitsetko apua?
Saanko minä?
Jos haluat.
Sinun jälkeesi.
Olen aivan innoissani uudesta kokoelmasta.
Siitä tulee oikea aarre oppilailleni.
Onko tämäkin oppilaille?
Päiväkirja.
Minulla onkin paljon kirjoitusaiheita.
Muista mainita, että isäsi pakotti minut tänne -
vahtimaan tytärtään, enkä pääse jahtaamaan rikollisia Cape Fullertoniin.
Huomenta, lapset.
Hyvää huomenta, neiti Thatcher.
Luulin, että olimme jo tehneet sovinnon.
Olimmekin.
Mutta niin kauan kuin olet riippuvainen isästäsi, minäkin olen.
Näkemiin.
Konstaapeli.
Lapset, minulla on teille yllätys.
Laittakaa eväsastianne syrjään ja tulkaa näiden laatikoiden ympärille.
-Mitä niissä on? -Katsokaa itse.
Valtavasti hienoja mekkoja. Ovatko ne kaikki teidän?
-Väärä laatikko. -Paljon kenkiä.
Etsitään toinen laatikko.
-Paljon kirjoja. -Ei se ole mikään yllätys.
Onhan, James.
Avokätisen lahjan ansiosta meillä on kirjoja lähes kaikista aiheista.
Tästä lähtien pystymme tutkimaan koko maailmaa lukemalla.
-Eikö olekin jännittävää? -Ei.
Rachel.
Mikä hätänä?
En halua muuttaa pois Coal Valleysta.
En minäkään.
Ottakaa työkirja ja kynä esiin ja menkää istumaan.
Kirjoittaa lyhyt aine tästä aiheesta.
"Coal Valley -
on kotini, koska..."
Saitte merkkinne.
Varmistakaa, että ne kulkevat mukana, jotta tiedämme, ketkä ovat kaivoksessa.
Onko kysyttävää?
Selvä.
Seuratkaa minua kuiluun numero 14.
Naiset, teemme näin, jotta saamme pitää kotimme.
Jos kanarialintu lopettaa laulamisen vartiksi,
teidän pitää häipyä täältä.
Liikaa metaania?
Liikaa hiilidioksidia?
Ja koska teillä on nuo lamput, liika hiilipöly...
Ymmärrämme kyllä, Herbert.
Ryhtykää töihin.
Laitetaan eväslaatikot tänne.
Coal Valley on kotini, koska en muista asuneeni missään muualla.
Ensimmäinen muistoni täältä on se, kun isäni hyppäsi kärryistä -
ja kaatui maahan tuolla kadulla.
Sitten hän suuteli maata ja kiitti Herraa uudesta mahdollisuudesta.
Hienoa, Cassandra. Kiitos.
Gabe, sinun vuorosi.
Omani on lyhyt.
Coal Valley on kotini,
koska siellä sain ensisuudelmani.
Luultavasti äidiltäsi.
Ei, en saanut sitä äidiltäni.
Sain sen tytöltä, joka on tässä luokassa.
Mutta olen herrasmies. En lavertele.
En halua lähteä Coal Valleysta,
koska jonain päivänä nain hänet.
Loppu.
Rauhoittukaa.
Kiitos.
Oletko valmis, Rachel?
Etkö tarvitse tehtäväkirjaa?
En.
Tarina on sydämessäni.
Eräänä päivänä, ennen kuin isäni meni taivaaseen,
hän antoi minulle tämän hiilenpalan.
Hän käski ajatella sen timantiksi.
Hän sanoi sitä "arvokkaaksi helmeksi".
En ymmärtänyt sitä.
Sanoin: "Se on vain typerä hiilenpala."
Hän sanoi sitä aarteeksi.
Ja kaupunkimme on aarre sen asukkaille.
Etsimisen arvoisilla aarteilla -
on aina hintansa.
Nyt tiedämme, että se on totta.
Nyt kun äitimme ovat kaivoksessa,
minua huolestuttaa.
Mitä jos heille sattuu jotakin niin kuin isillemme?
Sinulla on oikeus pelätä.
Teillä kaikilla on.
Mutta emme saa menettää toivoa.
Uskon, että jokaisen pelon ja vaikeuden takana on syy.
Ne tekevät meistä vahvoja.
Herra Gowen, miten saatoitte päästää naiset kaivokseen?
Ei se ollut minun päähänpistoni.
Naiset astelevat kaivokseen avoimin mielin.
-Mutta olette kieltänyt avun. -Tietenkin.
Vain työmieheni seisovat minun ja kaivoksen sulkemisen välissä.
Haluatteko paukun?
Mieheni eivät vaaranna henkiään -
itsepäisen naislauman takia.
He yrittävät pelastaa kotinsa.
Tajuatteko, että lainvalvojana ette voi ottaa kantaa omaisuusriitaan?
Tunnen kyllä lait.
Jos häädöt ovat tarpeen, te saatte toteuttaa ne.
Olen ollut hyvin avokätinen leskien kanssa.
He ovat saaneet asua taloissa ilmaiseksi katastrofin jälkeen,
vaikka olisin sopimuksen mukaan voinut häätää heidät aiemmin.
Olette varmasti huolehtinut heistä parhaanne mukaan.
Niin olen.
Aivan niin kuin suojelitte heidän aviomiehiäänkin.
Ette varmasti säästänyt kuluissa, mitä työntekijöiden turvallisuuteen tuli.
Herra Gowen.
-Päivää, Ned. -Päivää.
Onkohan minulle tullut vielä sähkeitä?
Ikävä kyllä ei. Ilmoitan, jos jotain saapuu komentopaikalta.
Sinulle tuli kuitenkin postipaketti.
Aika painava.
-Onkohan se kirja? -Ehkä.
-Kevyttä lukemistako? -Jotain sellaista.
Kiitos.
Tiedän, että olette puun ja kuoren välissä,
mutta luovuttakaa jo. Ei tämä kannata.
Tuki suusi, Max.
Tekisimme samoin heidän saappaissaan.
-Autan sinua käsien pesussa, äiti. -Ei, äidin kädet ovat vähän ruhjeilla.
Voi äiti.
Ne paranevat salvalla.
Miriam? Cynthia?
Viekää kattila sisälle.
Tulen pian.
Kiitos, että olette ajatelleet meitä.
Kysyin Timothylta, saisinko minäkin mennä kaivokseen avuksi,
mutta hän kielsi sen. Hänestä se on liian vaarallista.
Muiden vaimojen miehet ovat samaa mieltä.
Tuntuu vähäpätöiseltä tuoda teille ruokaa, mutta emme keksi muutakaan.
Teette aivan oikein.
Ette vaaranna turvallisuuttanne lastenne takia.
Mutta otamme vastaan kaikki ruoka-avustukset ja rukoukset.
Tein päivällistä.
Löysin muhennos- ja leipäohjeet.
Sehän on ystävällistä, Elizabeth,
mutta nukahtaisin lautasen ääreen.
Kunpa voisin auttaa jotenkin. Haluaisin tehdä osuuteni.
Sinähän teet, kun huolehdit lapsista.
Niin kai.
Sitä paitsi lapset tarvitsevat opettajaansa enemmän kuin koskaan.
Ei siis puhuta tästä enää.
Olet kaikkialla.
Tehtäväni on tarkkailla asioita.
Etkö voisi osallistua muutenkin kuin näyttämällä omahyväiseltä?
En voi ottaa kantaa tähän asiaan.
Et ennen kuin panet Gowenin häädöt toimeen.
Jos ne ovat tarpeen.
En siksi, että nautin siitä, vaan koska laki vaatii.
Häädöt eivät ole tarpeen.
Miten voit olla varma?
Nämä naiset ovat mahdottoman haasteen edessä.
Koska he ovat naisia?
Sanoo nainen, joka tarvitsi miehen apua laatikoiden kantamiseen.
Pidät minua heikkona.
Sanonpa vain,
että noita kaupunkilaisaivoja tarvitaan tämän sotkun ratkaisemisessa.
Yritin tehdä muhennosta, mutta se meni pieleen.
Ja ne leivät...
Mutta ongelmani eivät ole mitään verrattuna näiden perheiden omiin.
He ovat maksaneet kalliisti tehdäkseen Coal Valleysta kotinsa.
Nyt nämä urheat äidit astelevat pimeään loukkoon -
taistellakseen lastensa puolesta,
kun ratsupoliisi istuu hevosen selässä tyhjän panttina.
Kaupunkilaisaivot...
Pitäisikö minun keksiä tähän ratkaisu?
Itse asiassa...
Myöhäinen aika käydä koulua.
Ei sellaista olekaan.
-Paikka on suljettu. -En tullut tänne juomaan, herra Trevoy.
TURVALLISUUS JA YHTIÖN VASTUU
Mikä se oli?
Noah sanoi tuota ullakon aaveeksi.
Kaikki on hyvin.
Hei, pikkuinen.
Sirkuta nyt.
Sirkuta.
Kaasua. Kaasua!
Kaikki ulos! Kiireesti!
Poistukaa kaivoksesta!
Vauhtia! Juoskaa!
Mitä tapahtui?
Täällä tarvitaan apua.
Pääsivätkö kaikki ulos?
Tuo pitää tikata, Florence. Olen pahoillani.
Rouva Dort.
Kävittekö edes katsomassa lintua ennen kuin käskitte meidät ulos?
Tuo pikku otus vain tuijotti minua.
Luulin, että se oli kuollut. Se ei inahtanutkaan.
Nyt se inahtaa.
-Mitä me teemme? Koulu on jo alkanut. -Hän kuolaa kuin hevonen.
Siksi paperi on tarttunut hänen päähänsä.
Neiti Thatcher? Opettaja!
Laita lapset tekemään tutkimusta
Hei, Rachel.
Hyvänen aika! Mitä kello on?
Voi hyvät lapset, olen...
Minä...
Yritin... Väliäkö sillä.
-Kello oli paljon, ja minä varmaankin... -Epäilemättä.
Jopas nyt.
Mikä on päivän ensimmäinen tehtävä?
-Onko meillä matematiikkaa? -Kyllä.
"Laita lapset tekemään tutkimusta."
Ei sittenkään. Jokainen ottaa itselleen tutkimusoppaan -
tai tietosanakirjan hyllystä. Viekää se pulpetille.
Miksi?
Selvitämme, miten voimme auttaa kaivoksella olevia äitejä.
-Kirjojen avullako? -Niin! Kirjat ovat tehokkaita aseita.
Etsimme niistä sanoja.
Käykää kirja läpi sivu sivulta ja etsikää näitä sanoja.
"Koti", "talo" -
tai "kiinteistö".
Vaikuttaa tylsältä.
Hiljaa, James. Emme sentään joudu laskemaan.
Niin. Matikka ei kiinnosta nyt ketään.
Koti Talo Kiinteistö
-Kaadanko lisää kahvia? -Kyllä, kiitos.
Jättäkää se pöytään.
Kiitos.
VANHAN VILJELIJÄN ALMANAKKA 1901
"Jos vuokralaiset maksavat parannuksista, kuten uudesta katosta tai maalauksesta..."
Kiitos, Vanha Viljelijä, kuka sitten oletkin.
Iltapäivää.
Jos tulitte hakemaan kyniä ja paperia, ne ovat jälkitoimituksessa.
En, herra Yost. Tulin hakemaan maalia ja siveltimiä.
Ilman muuta. Tarvitaanko niitä kouluprojektissa?
Niinkin voi sanoa.
-Mitä väriä tarvitsette? -Kaikki värejä.
-Anteeksi kuinka? -Haluan ostaa kaiken maalinne.
Lisäksi kaikki siveltimet ja muut maalaustarvikkeet.
Oletteko varma? Ne maksavat pitkän pennin.
Kuten näette, minulla on paljon pennejä.
Haluattekin maalata koko kaupungin.
En nyt aivan.
Tavarat pitää toimittaa rivitaloille aamukahdeksaksi.
Toki.
Seuratkaa minua, niin katsotaan, paljonko tämä tulee maksamaan.
-Selvä. -Tänne näin.
Sitten yhtiön lääkäri sanoi, että Suzanne Lowry osui lihakseen -
sillä hakulla. Hän nilkuttaa jonkin aikaa.
Kate Frazierilta murtui käsi.
Nancy Sanders sai aivotärähdyksen ja ikävän haavan päähänsä.
Seitsemän meistä on liian huonossa kunnossa töihin.
Minun olisi pitänyt kiittää Paulia enemmän.
Hän oli hyvä elättäjä.
Hän saattoi olla ensiluokkainen kaivosmies,
mutta hän ei olisi onnistunut vaihtamaan vaippaa.
Eipä kai.
Nostamme teille hattua jaksamisesta.
Teillä on sisua. Totisesti.
Pidin teitä ensin mielenvikaisina,
mutta toivon, että näytätte Gowenille.
Kiitos. Tuo merkitsee meille paljon.
Hei.
Hei kaikille.
Mitä sinä täällä teet?
Käskitte minun jatkaa häätöongelman ajattelemista,
ja niin minä tein. Lastenne kanssa.
Kiinnostuksemme heräsi.
Miltä teistä tuntuisi, jos maalaisimme talonne?
Sillä aikaa kun odotamme herra Yostia,
voisimme jakautua ryhmiin, jotta voimme siirtyä talosta toiseen.
Miksi herra Gowen on täällä?
Huomenta, naiset.
Toin teille maalin, jonka tilasitte.
Eihän tuossa voi olla kaikki. Ostin koko maalivaraston.
Herra Yost unohti, että varasto oli jo varattu.
-Kenelle? -Minulle. Yhtiö tarvitsee maalia.
-Mihin? -Huoltotöihin.
Kaivos avautuu pian. Rakennukset pitää maalata.
Maksupalautuksenne, neiti Thatcher.
Jos yrititte vedota kiinteistölakiin,
yhtiö kyllä tuntee sen.
Olemme joutuneet välttämään sitä aiemmin, mutta mitä tähän tulee...
Onnittelut kekseliäisyydestä.
Se olisi ollut nerokas tapa estää häädöt.
Hyvät naiset,
ihailen sinnikyyttänne.
En ikävä kyllä voi muuttaa sopimuksemme ehtoja.
Kuilun on tyhjennyttävä, jotta voitte jäädä koteihinne.
Ja aikataulu on edelleen voimassa.
Spurlock?
Nyt myöhästymme vuorosta.
Herranen aika.
-Voihan nyt... -Voi ei!
-Mitä tapahtui? -Hirsien kattotapit eivät kestäneet.
Kaikki se vaivannäkö.
-Sinä aiheutit tämän, etkö vain? -Mitä? En!
Gowen laittoi sinut sabotointihommiin! Tämä on yhtiön tekosia!
Se estää meitä pelastamasta kotejamme!
-Lopeta, Florence! -Ne kaikki ovat meitä vastaan!
Florence.
En jaksa tätä enää.
Voimme aloittaa alusta ja pelastaa vielä kotimme.
Miten? Olemme menettäneet kokonaisen viikon.
Meidän täytyy jaksaa uskoa ja pidettävä yhtä.
Niin.
Herra Gowen oli oikeassa. Tämä on vitsi.
Ei kaivosnaisia ole olemassakaan.
-Florence... -Emme olisi saaneet ryhtyä tähän.
Rosaleen on kärsinyt jo tarpeeksi isänsä menetyksen takia.
Minun olisi pitänyt hyväksyä kohtalomme eikä tuhlata aikaamme.
Voi Linny...
Naiset.
Minä anelen,
että menette kotiin ja käytätte jäljellä olevan ajan hyvästeihin.
Nyt on lukutunti.
Opettaja?
-Mitä? -Nyt on lukutunti.
Anteeksi. Aivan.
-Oletteko te kunnossa? -Olen. Kiitos kysymästä.
Kun äiti tuli eilen kotiin kaivokselta,
hän sanoi, että joudumme muuttamaan.
Haluan antaa tämän teille.
Toivon, että se saa teidät viihtymään täällä.
Pojat ja tytöt, kerätkää tavaranne.
Koulu on toistaiseksi suljettu.
-Tämä ei ole hyvä ajatus. -En voi muutakaan.
-Ensimmäinen suunnitelmani epäonnistui. -Tiedän.
Asun täällä. Tämä on yhteisöni,
ja opettamani lapset pelkäävät kotiensa menetystä.
-Minun on pakko tehdä jotain. -Se on liian vaarallista.
-Koska olen nainen? -Ei...
Kaivos on parhaillaan täynnä naisia.
Tiedän sen. Kunpa voisin estää teitä kaikkia.
Mutta en voi.
Et voi estää minuakaan.
Poikani Bradley sanoi, että koulu on suljettu.
-Onko se totta? -On. Haluan auttaa kaivoksen naisia.
Teille maksetaan opetuksesta,
-ei hiilen kaivamisesta. -Tajuan sen...
Teidän pitää palata koululle ja tehdä työnne.
Ikävää, että ajattelette noin, rouva Ramsey,
mutta herra Gowen pakottaa lesket...
Ei ole teidän asianne mennä kaivokseen...
Naiset. Jos hän haluaa laittaa yhteisön oman turvallisuutensa edelle,
sitä on kunnioitettava.
Jotkut kaupungin naisista taistelevat rinta rinnan -
pelastaakseen kotinsa. Luulisi, että muut äidit ymmärtävät,
sillä useimmat heistä ovat kaivosmiesten vaimoja.
Jumalan armoa teille kaikille.
Kunpa et tekisi näin. Ymmärrän, miksi teet,
mutta ole varovainen.
Kiitos.
Elizabeth? Mitä ihmettä?
Tiedän, ettet odottanut näkeväsi minua täällä.
Totta puhuen et odottanut näkeväsi itseäsi täällä.
Ehkä. Mutta olen täällä silti.
-Anna minulle kiila ja nuija. -Tässä.
Florence, tulit takaisin.
Jos neiti Prinsessa voi antaa parhaansa, me muutkin voimme.
Miten niin "me muut"?
Voi pojat.
Eräs henkilö ei tule ilahtumaan tästä.
Herra. En tiedä, miten sanoisin tämän.
Kaikki naiset menevät kaivokseen.
-Kaikki lesket. -Ei, kaikki naiset.
-Mitä tarkoitat "kaikilla naisilla"? -Kaikkia naisia.
Koko kaupunkia. He aikovat työskennellä kellon ympäri.
Kun isäni saatteli minut matkaan,
hän toivoi, että löydän Jumalan minulle tarkoittaman polun -
ja että omistaudun sille.
Luulin aina tietäväni, mikä se polku on.
Opettajana muokkaisin nuoria mieliä ja rohkaisisin heidän vanhempiaan.
Mutta yrittäessäni omistautua siihen -
olen oppinut, että se on muutakin kuin kirjaviisautta.
Joskus on toimittava luontoaan vasten,
jotta pääsee elämän synkkiin syvänteisiin.
On oltava valmis menettämään kaikki päätyäkseen Jumalan tarkoittamalle tielle.
TONTTISOPIMUS
Elämän tärkeimmät asiat maksavat,
ja tästä uhrauksesta löydämme todellisen aarteemme.
En saanut aikaiseksi kiittää siitä viestistä, jonka jätit minulle.
Eipä kestä. Se oli vähintä, mitä saatoin tehdä.
Oliko aivan välttämätöntä jättää se otsaani?
-Sinä kuorsasit. En halunnut herättää. -En minä kuorsaa.
-Hienot naiset eivät kuorsaa. -Totta.
-Oletko kirjoittanut siihen päiväkirjaan? -Tietenkin.
Lukeeko siinä mitään minusta?
Päiväkirja on henkilökohtainen.
Toivottavasti ei pelkkää pahaa.
Käskit minun kirjoittaa, että sinut on pakotettu -
-lapsenvahdikseni. -Mikä on totta,
mutta "pakotettu" on kenties vähän liian tyly ilmaisu.
Kelpaako "painostettu"?
Ei sekään.
-"Manipuloitu"? -Nyt ollaan lähellä.
Minulle oli kova kolaus, etten päässyt Cape Fullertoniin.
Jahtaamaan merirosvoja ja viskitrokareita.
-Odotin sitä innolla. -Harmin paikka.
Suomennos: Elina Land