Tidligere:
Hvorfor sender firmaet spioner til søndagsskolen?
Folk her i byen stoler ikke på hinanden.
Cat Montgomery tiltrækker publikum i skoven.
Jeg burde måske give hende løn.
Hvis du ikke kan hjælpe dem, finder de en anden.
Nogen brændte min kirke ned for seks uger siden.
Ved du, hvad den her dåse er?
Det er hvalolie.
NORDIC'S BEDSTE HVALOLIE
Jeg ser, du har fundet min hvalolie.
Ja.
Det ser man ikke så tit i dag.
Man ser det faktisk slet ikke.
-Jeg får det fragtet hertil. -Til...
-Til at lave stearinlys? -Ja.
Jeg begyndte med det, da jeg mistede min mand.
Der skal mad på bordet. Hans pension rækker ikke.
Det må være svært at tage sig af tre børn alene.
Ja, det kan være hårdt.
Det kunne også fylde en med vrede.
Jeg ved ikke, hvad du mener.
Husker du mindehøjtideligheden for seks uger siden?
Ja. Det var for de mænd, der døde i eksplosionen.
Men du deltog ikke.
Jeg valgte at sørge alene. Det ved folk, der kender mig.
De ved sikkert også, det var aftenen, hvor kirken brændte.
Du kan fortælle pastoren, det ikke var mig.
Fr. Montgomery. Kan du forklare, hvordan olie af samme mærke
er fundet i den nedbrændte ruin?
Hvalolie? Blev det brugt til at brænde kirken med?
Åbenbart.
Beskylder du mig for brandstiftelse?
Det er ingen beskyldning.
Jeg stiller bare spørgsmål.
-Må jeg beholde den? -Værsgo.
Jack.
Hallo! Jack?
Som lærer, lærer jeg nye ting hver dag.
Børnene er mine elever, men jeg lærer også fra dem.
De lærer mig at åbne deres sind,
og deres entusiasme fører mig frem.
De er alle unikke hver især,
og jeg erfarer, hvem der skal udfordres mere,
og hvem der skal have mere tid.
Godmorgen. Godmorgen, Emily.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Frk. Thatcher, mor spørger, om du kan komme forbi efter skole i dag.
-Det er vigtigt. -Okay. Sig jeg kommer forbi.
Kom nu, Pockets, tøm dem, og vis mig, hvad du har.
-Jeg hedder ikke Pockets. -Jo, du gør, Pockets.
Tøm dem, ellers gør jeg.
Er dét det hele?
-Alt vel her, Albert? -Frk. Thatcher!
-Jeg hjalp med at samle tingene. -Det var pænt af dig.
Eftersom du er så hjælpsom,
så kan du hjælpe med at gøre klasseværelset rent i dag.
Jeg lavede bare sjov, ikke, Pockets? Jeg mener, Albert.
Jeg ved godt, hvad du lavede,
og derfor bliver rengøringen ekstra sjov i dag.
Du har øje for at finde skatte, Albert.
Får du mere ballade, kommer du til mig, ikke?
-Jo. -Okay.
Hvordan kan Jack Thornton tro sådan noget vrøvl?
-Han har ikke sagt noget til dig? -Nej.
Nu forstår jeg, hvorfor han var ubehøvlet i går.
Efter eksplosionen i minen
var jeg vred nok på Gud til at brænde kirken ned, men...
Det gjorde jeg altså ikke.
Hvor kommer mistanken fra?
Betjent Thornton fandt en dåse hvalolie
-i den nedbrændte ruin. -Hvalolie? Det er jo absurd.
Min far brugte det altid til sine skibe.
Det ryger og stinker som bare pokker.
Ja, men nu tror han, jeg startede branden.
Jeg er, så vidt jeg ved, den eneste der bruger det her.
Hvis man tror, du er brandstifter, er man ikke rigtig klog,
det gælder også Thornton.
Jeg ville ønske, jeg ikke følte,
at noget skidt er på vej.
-Hvorfor er du vågen? -Jeg kunne ikke sove.
Hvorfor ikke?
-Hvad er en brandstifter? -Én, der sætter ild til ting.
Hvorfor spørger du?
Jeg hørte mor og frk. Thatcher tale om det.
Hun siger, betjent Jack tror, hun brugte den stinkende olie,
branden blev startet med.
Jeg er bange, Gabe. Hvad hvis de tager mor?
-Betjent. -Hr. Gowen.
Du kender vist hr. Spurlock, min sikkerhedschef.
-Vi har mødtes et par gange. -Tak.
Var vi jævnaldrende, kunne vi have mødtes på akademiet.
-Du var betjent? -Nej, så vidt kom det ikke.
Jeg fik et rigtigt job for Pinkerton-agenterne i stedet.
Du vil genåbne efterforskningen af kirkebranden.
Det kan stadig bare være et uheld.
Jeg har nye oplysninger.
I foretager jordprøver?
Jeg siger, når jeg ved noget.
En kirke, købt og betalt
af mineselskabet,
blev brændt ned en måned efter minekatastrofen.
-Det er mistænkeligt. -Gabe?
Tror du, min mor brændte kirken ned?
Lad os tale om det senere.
Jeg vil kende sandheden.
Jeg stiller hende nogle spørgsmål.
Det er alt for nu.
Kan du love, hun ikke er mistænkt?
Nej, det kan jeg ikke.
Hvis du prøver at tage hende, så må vi slås om det.
Jeg misunder dig ikke,
men hvis du mener, Montgomery-kvinden er mistænkt...
...hvorfor er hun så på fri fod?
I modsætning til hr. Spurlocks efterforskning,
skal min være grundig,
før jeg anklager en enke med tre børn.
Bare så vi forstår hinanden...
Er hun skyldig, skal hun bag tremmer,
-til vi finder en dommer. -Hun flygter ikke.
Hvis hun er skyldig, hvorfor så ikke?
Jeg ved ikke, hvad hun vil gøre,
men det her er en mineby,
og der skal være orden, ellers falder systemet fra hinanden.
Vi kan ikke have borgere på fri fod,
der udøver selvjustits.
Det er vi vel enige om?
Det er vi.
-Pastor. -Fru Montgomery.
Tak Gud for at Elizabeth fandt pigen.
Ja.
-En velsignelse at have Rosaleen tilbage. -Så er et mysterie løst.
Brug jeres fantasi.
Tænk på, hvordan det var for Simon Fraser
og hans folk derude helt alene og langt hjemme fra.
Fortæl mig om dit billede.
Det er dét, de så, da de krydsede bjergene.
Kan du lide det?
Det er smukt. Ligesom lyden af din stemme.
Beklager afbrydelsen. Jeg skal lige låne dig.
Det er vigtigt.
Fortsæt med at tegne. Jeg er straks tilbage.
Jeg håber, du har en god undskyldning.
Jeg skal tale med dig. Det kunne ikke vente.
-Nu har du tid til at tale? -Jeg prøvede at hjælpe Cat.
Ved at beskylde hende for ildspåsættelse?
Nej, ved at fjerne mistanken.
Men det er ikke let.
Så brug din fornuft.
Kunne det ikke bare være en ulykke?
Det har jeg ikke udelukket,
men beviserne peger på hende, Elizabeth.
Du kan ikke tro, hun ville risikere sine børn ve og vel
-ved at gøre sådan noget. -Det er derfor, jeg skal have din hjælp.
Jeg vil gerne afhøre hendes børn.
-Nej. -Der er ingen i byen,
der kan give Cat et alibi den aften.
Måske kan børnene,
men jeg må tale med dem alene. Ellers er det utroværdigt.
Ikke tale om.
Elizabeth...
Hun kan være i store problemer.
Hvis jeg skal udelukke hende som mistænkt,
må du hjælpe mig.
-Var hun vred? -Ja.
-Frk. Thatcher, har vi gjort noget? -Nej, selvfølgelig ikke.
Betjent Jack vil bare stille jer nogle spørgsmål.
Hvorfor kan han ikke spørge os på samme tid?
Se på det som en leg, han kan lide at lege.
Det lyder ikke sjovt.
Gabe?
Din bror vidste ikke,
hvor jeres mor var den aften.
Ved du heller ikke det?
Hun ville være alene, det gør hende ikke til brandstifter.
Og I tre tog med til mindehøjtideligheden
-uden jeres mor? -Hun sendte os med Abigail Stanton.
-Og hvad så? -Gabe...
-Var hun hjemme, da I kom tilbage? -Nej.
Ikke før sent.
Abigail blev hos os, til hun kom.
Det er alt, jeg ved.
Er vi færdige?
Ja.
Hej, Emily. Værsgo at sidde ned.
Jeg prøver at opklare et par ting.
-Tror du, du kan hjælpe mig? -Jeg skal forsøge.
Godt.
Kan du huske mindehøjtideligheden for noget tid siden?
Masser af levende lys og historier om de døde?
Som min far?
Ja, som din far.
Men din mor var ikke med, var hun vel?
Ved du hvorfor?
-Jeg gad vide, hvor hun var. -Det ved jeg ikke.
Jeg spurgte hende, da hun kom hjem om morgenen,
men hun var for træt til at sige noget.
Mener du, da hun kom hjem om natten?
Nej, solen var stået op, da hun kom og lagde sig hos mig.
Emily, er du helt sikker? Tænk dig godt om.
Hanen galede, så ja.
Tak, du har været en stor hjælp.
Gider du vente med dine brødre udenfor?
Svarede jeg rigtigt, frk. Thatcher?
Sandheden er altid rigtig, Emily. Du gjorde det godt.
Cat skjuler noget.
Om natten eller om morgenen. Hvad er forskellen?
Forskellen er, at hun løj om det.
-Jeg må finde ud af hvorfor. -Jeg gør det selv.
Det tror jeg ikke.
Du bestemmer i klasselokalet.
Hvis du skal tvangsafhøre en uskyldig kvinde, der er min ven,
så vil jeg være til stede.
Fru Montgomery, det er din sidste chance til at fortælle sandheden.
Dine drenge siger, du kom hjem om natten,
men Emily siger, det først var om morgenen.
-Hvornår var det? -Jeg brændte ikke kirken ned, Jack.
Jeg kan forklare, hvor jeg var...
Mor? Hvad laver han her?
Gå ind med dig, Gabe.
Ikke før du fortæller, hvad der foregår.
-Kan du holde øje med dem? -Selvfølgelig.
Gå ind sammen med frk. Thatcher.
Hun hjælper jer med lektierne.
Kom så, hent jeres bøger.
-Gabe, også dig. -Nej.
Beklager, betjent. Jeg kan ikke tale om det nu.
Så kan vi fortsætte samtalen på mit kontor,
hvis det skal være sådan.
Anholder du hende?
Tag den med ro, Gabe.
Hun skal bare afhøres.
-Det er okay. -Nej!
Du anholder hende. Det kan du ikke. Jeg hader dig!
Gabriel, hold op! Lyt til mig!
Du har ikke gjort noget. Du skal ikke gå med.
Jeg skal bare svare på nogle spørgsmål, okay?
Du må opføre dig som en voksen.
Vær stærk, okay?
Okay?
Jeg ridder ud og følger op på din historie.
Stemmer den, er det snart ovre.
Det lover jeg.
Du tror mig stadig ikke?
En af Pinkerton-agenterne holder øje med tingene imens.
Hvilken en?
Gør det en forskel?
Jeg vil bare hjem til mine børn.
Det er fra Cat.
Til børnene.
Du arresterede en uskyldig kvinde foran sin søn. Hvorfor?
Hun havde mulighed for at tale.
Hun talte først i fængslet.
Jeg skal ud og bekræfte historien. Det kan redde hende.
Hvorfor så anholde hende overhovedet?
Lad tvivlen komme hende til gode.
Jeg skal behandle alle lige,
om det så er Catherine Montgomery eller Henry Gowen.
-Hun er uskyldig. -Måske,
men folk er i stand til sære ting,
når de presses eller er vrede.
Jeg håber, jeg kan bekræfte hendes historie,
men du må have tålmodighed.
Stol på mig. Lad mig passe mit arbejde.
Så skal jeg ikke holde på dig.
-Det ser ikke rigtigt ud. -Hvad er det?
Det er jeres mors boller. Jeg fulgte hendes opskrift.
Jeg ville ønske, mor var her. Hendes boller siger ikke noget.
Du kan blødgøre dem lidt med sovsen.
Eller en forhammer.
Okay... sådan der.
Jeg er så ked af det.
Jeg er ikke sulten. Der er ikke noget formål med at spise.
Det var alt for i dag. I må godt gå nu.
Husk jeres lektier.
Albert.
-Hvad er der? -Ikke noget.
Det er bare...
Jeg har noget til dig.
Jamen dog.
Kan du ikke lide det?
Det er smukt.
Og alt for dyrt.
Det kan jeg ikke tage imod.
-Hvorfor ikke? -Det er for dyrt.
Hvor har du det fra?
Tja, jeg...
Sig nu sandheden.
Jeg fandt det i åen, da jeg fiskede.
Hvem kan være så skødesløs.
Jeg tror, det var hr. Spurlock.
Tror?
Han sagde, hvis jeg fandt det, ville han...
...bytte en kniv for det,
og han ved, de kalder mig "Pockets,"
og at jeg godt kan lide at lede efter ting og sager.
-Hr. Spurlock, Pinkerton-agenten? -Ja.
Han så mig ovre ved åen,
og han sagde, den faldt ud af hans lomme,
at han havde mistet den.
Jeg skulle have givet ham den, men jeg har allerede en kniv.
Og det er så fint.
Og du er fin.
Det sætter jeg pris på,
det gør jeg virkelig,
men hr. Spurlock savner det sikkert.
Skal jeg ikke give ham det?
Det er bare...
Jeg ved, du engang var rig, så da jeg fandt det, tænkte jeg...
...du ville kunne lide det.
Vil du høre en hemmelighed, Albert?
Piger er ligeglade med om en gave er dyr,
selv piger der er født rige.
Er det sandt?
Vi kan lide gaver, der kommer fra hjertet.
-Som den her. -Den har jeg lavet!
Så behøver du ikke mit råd.
Du ved allerede, hvordan man gør.
Du gør en pige rigtig glad en dag...
...ligesom den her fugl gjorde mig glad.
Kringler, kager, tørret kød.
-Skal I holde fest? -Mor er i fængsel.
Vi skal besøge hende inden aftensmaden.
Det havde jeg ikke hørt.
Betjent Jack tror, mor brændte kirken ned, men det gjorde hun ikke.
-Hun skal muntres op. -Enig.
Tilføj et dusin lakridspinde.
Javel.
Frk. Thatcher, vi har lige hørt det om Cat.
-Det er utænkeligt. -Ja, det er.
Det bliver snart ordnet,
og så kommer hun hjem igen.
Selvfølgelig.
Sikken skam. Stakkels børn.
Jeg har brugt meget tid i hendes bibelkreds,
og så er hun brandstifter. Man får helt åndenød.
Jeg kan ikke tro det.
Hun er den eneste, der ikke var til mindehøjtideligheden.
Gabe?
Gabe!
-Du, Gabe! -Gabe!
-Der må du ikke være! -Du gjorde det?
-Giv os et øjeblik? -Du brændte kirken ned.
Det var derfor, du ikke sagde noget!
Undskyld os.
Vi beder til, det ordner sig.
-Okay, tak for besøget. -Sig det, mor!
Gjorde du det?
Gabriel, du ved, jeg aldrig ville gøre sådan noget!
Hvorfor lyver du så?
Jeg ved, det er svært for dig.
Du må stole på mig lidt endnu.
Hvorfor er du stadig lyserød?
Brænd nu ikke på igen.
Øjeblik!
Jeg er på vej!
Godaften, frk. Thatcher.
Pastor Anderson, kom ind.
Jeg ville høre, hvordan børnene har det.
Så godt som muligt,
de savner selvfølgelig deres mor.
Det forstår jeg.
Vi har haft vores uenigheder, men når det handler
om børnene, er det noget helt andet.
-Giv mig den! Nu! -Giv mig den!
Gabe, giv mig den så!
-Jeg må hellere... -Jeg kommer senere.
-Undskyld mig. -Giv mig den så!
-Giv mig den, sagde jeg! -Beder du for os?
Så er det nok!
-Giv mig den! -Selvfølgelig, mit barn.
-Tak. -Han opfører sig som en baby.
Hvad skal en 11-årig med en bamse?
-Jeg må gå. -Giv mig den!
Jeg sagde, giv mig den!
-Stop så! Lige nu. -Nej, jeg vil have den!
Drenge, kom her!
Så er det nok.
Frk. Thatcher, jeg fandt mors halskæde.
Du må være forvirret.
Halskæden tilhører en anden.
Jeg ville aflevere den i dag.
Manden, der ville giftes med mor, gav hende den, efter far døde.
-Hvem ville giftes med hende? -Hr. Spurlock.
Jeg troede, jeg havde set den for sidste gang.
Hvorfor sagde du ikke noget om hr. Spurlock tidligere?
Jeg troede ikke, det var vigtigt.
Han var mere interesseret i et forhold, end jeg var.
Cat...
...i går anklagede Jack dig for at skjule noget. Jeg forsvarede dig.
Du lærer sandheden at kende snart.
Værsgo.
Min mand, Joe, var en...
...en god mand, Elizabeth.
Han var en vidunderlig far.
Men han begik...
...fejl.
Han havde en svaghed, jeg skammede mig over,
og børnene vidste ikke om det. Det gjorde ingen.
Jeg forstår ikke.
Han kunne lide...
...at spille.
Han spillede kort med nogle mænd i nabobyen.
Sommetider vandt han, men han tabte mest.
Han jagede en stor gevinst, der kunne betale vores gæld.
Han kunne ikke tales fra det.
-Jeg kunne ikke holde ham fra det. -Min Gud...
Han havnede i et dybt hul.
En korthaj så en desperat mand,
og blev ved med at give ham kredit.
En uge efter...
...mineulykken dukkede manden op efter sin gæld.
Forklarede du, din mand var væk, og at du ikke kunne...
Han var ligeglad. Han ville have sine penge.
Jeg var i vildrede.
Jeg kunne ikke gå til mine venner af bare skam
og... Joe var en god mand.
Byen skulle ikke tænke slet om ham.
Hvordan passer Spurlock ind i det?
Han er den eneste, der vidste besked.
Han spillede sammen med Joe og mændene.
Han vidste, der var problemer.
Han opsøgte mig og...
...tilbød sin hjælp.
Han sagde, han ville...
...betale gælden, hvis jeg bare...
...var venlig mod ham.
Åh, nej.
Han brugte børnene som undskyldning.
Han troede, jeg var svag nok til...
Det er jeg ked af.
Han prøvede at give mig den halskæde...
Jeg sagde nej og var vred.
Jeg sagde, jeg hellere ville sulte end...
Jeg kastede den efter ham, og den landede i åen.
Han var meget vred.
Han betalte Albert Bickley for at lede efter den i åen.
-Hvad med korthajen? -Det tog et stykke tid.
Jeg brugte Joes pension, og brugte mange søvnløse nætter på
at lave stearinlys, men til sidst betalte jeg det tilbage aftenen for...
...mindehøjtideligheden.
Du var ude og betale gælden?
Ja.
Jack leder efter korthajen,
og jeg beder til, han bekræfter historien.
Jeg forstår ikke.
Hvorfor fortalte du det ikke?
Hvorfor ikke sige sandheden og slippe for det her?
Jeg er ikke den eneste, som holdt af min mand, Elizabeth.
Børnene...
De har mistet så meget.
De måtte ikke miste troen på deres far.
-Jeg... -Jeg forstår.
Hvad hvis Jack ikke finder manden?
Eller han ikke vil bekræfte historien?
Han er måske ikke glad for at indrømme,
han afpressede en enke for en død mands gæld.
Den risiko må jeg løbe.
Du vil hellere holde din mands hemmelighed,
selv hvis du bliver dømt for en forbrydelse, du ikke har begået?
Så langt frem har jeg ikke tænkt.
Jeg håber ikke, det bliver nødvendigt.
Hr. Spurlock?
Hr. Spurlock, det er Elizabeth Thatcher.
Frk. Thatcher?
Hvad laver du herude?
Jeg skal aflevere den her.
Cat Montgomery.
Hun gengælder ikke kærligheden desværre.
Jeg er ked af situationen
-med kirken. -Det er jeg også.
-Tak, fordi du kom med den. -Hav en god dag.
Hvalolie?
Du kan bare ikke lade være, hva'?
Det var dig, ikke sandt?
Nu har jeg et problem.
Du plantede dåsen, så det så ud som om, Cat var skyldig.
Du tog den fra hendes skur og brændte den her.
-Hold mund. -Hun er uskyldig.
-Du har ingen ret! -Det er nok!
Du skal ikke dømme mig.
Jeg ville redde hende og børnene,
og hun afviste mig.
Du behøver ikke gøre det.
Jack! Jack!
Er du okay?
Jack...
-Gjorde han dig fortræd? -Nej, men hvordan vidste du, jeg var her?
Da jeg kom tilbage, sagde Cat, du var taget herud.
-Han stod bag det hele. -Det er ovre nu.
Kom med.
"Drengene..."
"...de løber..."
Mor!
Mor? Du er hjemme.
-Mor. -Gabe.
Mor...
-Undskyld. -Det gør ikke noget.
Jeg er hjemme nu. Det er det vigtigste.
Kom her.
Som lærer drages jeg mod sandheden.
Tal lyver ikke, og fakta er fakta,
men sommetider må vi stole på hinanden,
for sandheden er ikke altid så lige til.
Sommetider er en oliedåse i en ruin, ikke hvad den ser ud til at være,
og sommetider når kærligheden lige akkurat at redde én.
Tak for jeres støtte
under den seneste tids strabadser.
Jeg er glad for at være her med jer i dag.
Pastor Anderson vil gerne sige et par ord til os alle.
Jeg gør det kort...
...det, ved I, er imod min natur.
Cat...
Jeg beder om tilgivelse.
Jeg beskyldte dig for noget forfærdelig, fordi...
Tja, jeg var jaloux.
Jeg var vred over at miste kirkegængere til din søndagsskole.
Betjent Thornton siger,
kirken brændte ned som følge af et uheld.
Men jeg lod min mistanke styre mig.
Sådan må ingen opføre sig,
slet ikke en pastor.
Tilgiv mig.
Og nu til jer andre.
Over de sidste måneder...
Har jeg ikke været...
...den pastor I har haft brug for.
Jeg har bekymret mig for mig selv...
...og at bevare mit job.
For det er jeg meget...
...meget ked af det.
Jeg håber...
I engang kan tilgive mig.
Pastor?
Det er længe siden, vi har hørt sådan en prædiken fra dig.
Vil du lede gudstjenesten her til morgen?
Med glæde.
Salme 23...
Tak, fordi du tog med på picnic.
Jeg håber ikke, det er mærkeligt.
En gratis frokost er aldrig mærkelig.
Det er det mindste, jeg kan gøre
for at vise dig min taknemlighed over det med hr. Spurlock.
Du mener, da jeg reddede dit liv?
-Nemlig. -Det er helt i orden.
Jeg vil gøre det samme for enhver borger i byen.
Ja, selvfølgelig. Jeg forventer intet mindre.
Havde det været en minearbejder med ildelugtende skæg,
der hoppede i mine arme, var det nok ikke så behageligt.
Håber du kan lide roastbeef.
Alt med bøf i titlen er velkommen.
Jeg er ikke verdens bedste kok.
Det talent er jeg ikke født med.
Det rygte har du måske hørt i byen.
Nej.
Beklager.
-Vi har en ubuden gæst. -Hvad?
-Edderkop. -Edderkop?
Tag den!
Undskyld.
Det er okay.
Det skal ikke blive en vane.
Absolut ikke.
Tekster af: Theis Jensen