Aiemmin tapahtunutta:
-Syytättekö minua tuhopoltosta? -Mikset ole pidättänyt häntä?
-Häntä vastaan on todistusaineistoa. -Ei!
-Ette voi! -Hän on viaton.
-Teillä ei ole oikeutta! -Riittää!
Toivo
Toivo on höyhenpukuinen
Vain kymmenen Emily Dickinsonin runoa julkaistiin hänen elinaikanaan,
mutta hänen sanansa ovat koskettaneet miljoonia.
En tiedä.
Miksi keskeytätte tuntimme?
Anteeksi. Luulimme tätä saluunaksi.
On tämä. Iltaisin. Päivisin tämä on koulu.
-Täälläkö pitäisi yöpyä? -Tervetuloa.
Majoitutte yläkertaan.
Olemme kulkeneet kuusi päivää tämän kirotun maan halki.
Pitkä matka kaivoksille töihin. Voisitte edes tarjota juotavaa.
-Tuleeko lapsia? -Ei.
Yhtiö palkkaa vain naimattomia miehiä.
Tervetuloa. Mutta koulupäivä on kesken.
-Täytyy jatkaa tuntia. -Anteeksi häiriö.
Baari on tuolla. Otan juotavaa.
Rouva yrittää pitää tuntia. Mennään huoneisiimme.
Otan ensin juotavaa.
Herra.
Onko tuo se ensivaikutelma, jonka tahdotte täällä antaa?
Hän on oikeassa.
Jospa tarjoan myöhemmin?
Voin kaiketi odottaa.
Jos sitten on ilmaista.
On toivo höyhenpukuinen
Ja sielun oksallaan
Sanattomasti laulaa vaan
Ei lakkaa milloinkaan
Miten se päättyy?
Antaa olla.
Muistan sen vielä. Hyvää päivänjatkoa, opettaja.
Kiitos.
Rouva.
Haluatko varmasti purkaa tuon? Eikö se ollut miehesi suosikki?
Olisi hän sen sallinut. Näin vauvasi voi pysyä lämpimänä.
Kiitos. Viltistä on hyötyä. Parin kuukauden päästä on kylmä.
Carla, olet jo isompi kuin olisit seitsemännellä kuulla.
-Olet varmaan kuukauden pidemmällä. -Ehkä laskin väärin.
Kaipa tuo selviää. Tuntuu kuin olisin ollut raskaana koko vuoden.
Niin sievä. Orvokit ovat ihania.
Joe ei koskaan huomannut kukkia. Saatoin poimia kimpun,
laittaa ne pöydälle ja hän sanoi: "Mitä on ruoaksi?"
Miehet.
Mahdottomia.
Kunnes ovat poissa.
Kuulitteko?
Uudet kaivosmiehet ovat naimattomia.
Näin heidät. Yöpyvät saluunan yläkerrassa.
-Miltä he näyttivät? -Märiltä ja likaisilta.
Lienevät rettelöitsijöitä.
En välitä sellaisten tulosta.
Eipäs tuomita vielä.
Mieheni ei ollut ritarillinen,
mutta hän piti huolen minusta ja Calebista.
Totta, Mary. Hyvän miehen löytäminen ei ole helppoa.
Tai hyvän isän.
Voi, Carla.
Sinun on syytä mennä kotiin lepäämään.
Kas noin.
KAIVOSTYÖLÄISTEN TANSSIT LAUANTAINA
Hei, Jack.
Hei.
-Miten tanssijärjestelyt sujuvat? -Hyvin, kiitos.
Odotan jo, että tuolta saluunasta kuuluu muutakin kuin kuorsausta.
Käyn hakemassa lisää tarvikkeita.
Oppilaat tekevät koristeita. Värillinen paperi käy vähiin.
Mukavaa.
Oletko menossa tansseihin?
Kyllä. Mutta työn puitteissa.
Menetkö siis yksin?
Olen töissä.
Vai niin.
-Etkö saa lainkaan pitää hauskaa? -No...
Entä sitten, kun perustat perheen?
Tuskinpa niin käy.
Ratsupoliisit ja avioliitto eivät sovi yhteen.
Koulutuksessa sanottiin, että jos meidät haluttaisiin avioon,
olisimme saaneet jo vaimot.
Etkö tahdo koskaan naimisiin?
En sanonut niinkään.
Mutta ratsupoliisin elämä voi olla vaimolle raskasta.
Esimerkiksi eläminen puolen vuoden ajan teltassa ilman käymälää.
Eli teoriassa -
ratsupoliisit eivät mene naimisiin, koska he pitävät naisia herkkinä.
Muistin juuri, että minulla on töitä.
Täytyy mennä.
Rouva.
Anna, kun autan.
-Hävettää. -Ihan suotta. Sellaista sattuu.
-Pidättekö persikoista? -Halusin vain yhden.
Tässä. Olen DeWitt Graves.
Hauska tavata. Mary Dunbar.
Hauska tavata, rva Dunbar.
Anteeksi, rva Dunbar, mutta piikkinne on täynnä.
En voi myydä teille lisää.
-Anteeksi. -Antakaa minun tarjota tämä kerta.
-Ei tarvitse. -Mutta te kutsuitte minut syömään.
On reilua osallistua kustannuksiin.
-Aivan. Kiitos, hra Graves. -Eipä kestä, rva Dunbar.
-Laittakaa ostos tililleni, hra Yost. -Tottahan toki.
-Hei, Albert. -Hei, Caleb.
Onko lisää matoja?
Joo.
Piti olla. Ei kai sitten.
Kaivan niitä.
Täytyy saada jotain kiinni. Vaikka jotain roskakalaa.
-Inhoan monnia. -Minä en.
Äiti osaa laittaa siitä tosi hyvää.
Kyllästyttää jo perunasoppa.
Kuten isäni tapasi sanoa: "Hyvä mato on avain kalastukseen."
Hei, löysin yhden!
Laita kurkku purkkeihin ja lisää säilöntämausteet.
Sitten kaadetaan suolaliemi päälle.
-Kaikki tuo vaiva suolakurkkujen eteen? -Ei niitä taikomalla synny.
Kotona niitä vain oli tarjolla. Kuin taikaiskusta.
Ette arvaa, kenet näin kaupassa -
yhden kaivosmiehen lepertelyjen kohteena. Mary Dunbarin. Mies maksoi ostokset.
Marylla on ollut vaikeaa.
-Mukavasti tehty. -Mukavasti?
Maryn ei sovi sotkeutua heihin.
Emme voi arvostella toistemme tekemisiä.
Oletko valmis unohtamaan Noahisi?
En koskaan unohda häntä.
Mutta elämä jatkuu.
Meidän kaikkien. Sinunkin.
-Abigail! -Hyvä luoja.
Abigail! -Oletko kunnossa? Mitä tapahtui?
Olin...
Olin kävelemässä mäkeä ylös, kun alkoi heikottaa.
-Istu alas. -Niin, istu.
-Mene istumaan. -Tule.
Carla, sinun pitäisi muuttaa tänne, jotta voin pitää sinua silmällä.
En voisi.
Minä vaadin.
Entä Ephraim?
Moni perhe haluaisi pitää huolta hänestä sillä aikaa, kun olet täällä.
Mitä enemmän näihin naisiin tutustun,
sitä upeammiksi ja rohkeammiksi he osoittautuvat.
He suoriutuvat elämästä ylväydellä.
Ymmärrän nyt, miten vähän tiedänkään.
-Hyvää yötä. -Hyvää yötä.
Nämä naiset opettavat minua esimerkillään.
Kun jokainen auttaa vähän toista,
se voi olla iso siunaus koko yhteisölle.
Lainvalvoja on tuolla.
Juomaan taipuvaiset: tuossa on baari.
Mutta suosittelen raittiutta.
Käyttäkää sitten saippuaa.
Ei sotketa Tomin baaria.
Häivy siitä.
Opettaja.
Nti Thatcher vain.
Nti Thatcher, olen Billy Hamilton.
Muistin sen.
-Dickinsonin runon loppu. -Niinkö?
Olin kirjoittanut sen päiväkirjani taa.
Yllättävää löytää runojen ystävä teikäläisistä.
Rakastan runoja. Olen kirjoittanut omiakin.
Ainoa kuudesta perheessämme, joka kävi koulun loppuun.
Menittekö collegeen?
Haaveilin siitä, mutta sitten isäni kuoli.
Otan osaa.
Ei, ei. Parempi niin.
En uskonut alkavani kaivosmieheksi. Olen kulkenut kaivokselta toiselle.
Nyt olen täällä.
No... Tervetuloa Coal Valleyyn.
Ehkä voisitte esitellä paikkoja.
Tutustuisin paikkaan.
Ei täällä ole juuri nähtävää.
Olen eri mieltä.
En ole ollut näillä main. Lännessä.
Täällä on kaunista. Ja on kai teidänkin tuloonne jokin syy.
Ehkä voisitte näyttää sen syyn.
Sopisiko huomenna?
Ilomielin.
Tapaamisiin siis.
Aikamoinen naistenmies.
Miten te jaksatte valvoa näin myöhään?
Emme ole tavanneet kunnolla. Billy Hamilton.
Jack Thornton.
Sinulla on rakkoja käsissäsi.
Jaa, nuo.
En ole hetkeen ollut hiiltä kaivamassa.
Viimeksi olin keskusliiton kaivoksilla.
Mutta siellä tein paperitöitä. Kouluttivat isompiin hommiin.
Isompiin, vai? Mikäs sinut toi tänne?
Kyllästyin paperitöihin. Näin ilmoituksen ja päätin palata kaivoksille.
Olet ensimmäinen tapaamani kaivosmies, joka vaihtoi sisätyöstä pois.
En ole huijari. Peru sanasi.
Peru tästä!
-Lopettakaa! -Anna tulla.
Peräänny!
Riittikö jo?
-Hemmetti sentään... -Hei!
No niin. Mennään kadun toiselle puolelle.
En halua, että työt jäävät väliin, Sam.
Käyttäydy ensi kerralla, niin et joudu takaisin.
Juu.
Itse asiassa täällä oli rauhallista.
Hei, pojat. Odottakaa.
Äidin mukaan äitisi hankkii uutta aviomiestä.
Äitinikö?
Joku niistä uusista kaivosmiehistä.
-Ei ole totta. -Onpas.
-Valehtelet. -Totta se on.
-Katso. -Kiva.
Huomenta. Miten saluunassa sujuu?
Kuin sirkuksessa eläisi.
Minun on lähetettävä sähke keskusliiton kaivokselle.
Selvähän se. Merkitsenkö kiireiseksi poliisiasiaksi?
Ehdottomasti.
-Hei, rva Dunbar. -Hra Graves.
DeWitt vain. Ei minua herroitella.
Sano sitten minua Maryksi. Toivoinkin törmääväni sinuun.
Tahtoisin korvata ystävällisyytenne.
-Ei. Oli ilo auttaa. -No, kiitoksia.
Olen matkalla tuonne.
Mary?
En haluaisi olla vaivaksi, mutten ole hetkeen saanut kotiruokaa.
Ja mehän jo väitimme sinun kutsuneen minut syömään.
Et kai tahdo tehdä minusta valehtelijaa?
Voisin tuoda jotakin. Vaikka paistin.
Se olisi hienoa.
Mutta en tiedä, miten poikani suhtautuisi vieraaseen.
Aivan, ymmärrän. Tunkeilen.
Anteeksi, että kysyin. Päivänjatkoja.
Mutta hän varmasti ilahtuisi tukevasta ateriasta.
Sepä hienoa.
Käykö huomisilta?
-Käy. -Erinomaista.
Käske hra Yostin laittaa kaikki laskuuni.
-Tämä on suosikkipaikkojani. -Täydellinen.
Kun kirkko paloi,
alkoivat kaupunkilaiset tavata täällä sunnuntaisin.
Sen aistii. Aivan kuin Jumala olisi läsnä.
Olen ollut täällä vasta hetken, mutta tämä paikka muuttaa ihmistä.
Kun näkee ihmisten auttavan toisiaan ja rakastavan lähimmäisiään, se...
Minusta tulee parempi ihminen.
Minun...
-Minun isäni olisi pitänyt paikasta. -Mitä hän teki työkseen?
Hän teki töitä käsillään. Hevosmies, valjasseppä, kaivosmies.
Jokapaikanhöylä.
Kuten minäkin, kaiketi.
Hänen menettämisensä oli varmasti rankkaa.
Olen kokenut kovia, mutta elän toivossa.
Se "höyhenpukuinen" on filosofiani.
Hei, Jack.
Miten metsästys sujuu?
Täällä tarvii vain osata tähdätä.
-Mukavaa päiväkävelyä. -Mukavaa illallista.
Kiitos vain.
-Hei, äiti. -Hei, Caleb.
En saanut mitään illallispöytään.
-Mikä tuoksuu noin hyvältä? -Syömme paistia.
Paistiako?
Hetkinen.
-Mitä hän täällä tekee? -Hän on hra Graves.
Hän toi paistin, joten kutsuin hänet syömään.
-Eikö olekin hienoa? -En halua häntä tänne.
Caleb.
Se olisi kiittämätöntä.
Hra Graves on yksin uudessa kaupungissa. Ei ole väärin osoittaa vieraanvaraisuutta.
Hra Graves.
Tässä on poikani, Caleb.
Hauska tavata, nuori mies.
Hei.
Tuoksuupa herkulliselta.
Ei siihen.
-Se on isäni paikka. -Anteeksi.
-Voinko auttaa, Mary? -Et, kiitos. Istuudu.
Kiitos.
Elizabeth.
-Mitä haluat tehdä Coal Valleyn jälkeen? -Miten niin "jälkeen"?
Tämä on hieno paikka, mutta -
näen sinun tekevän jotain suurempaa.
Olen vasta aloittanut, joten en ole juuri ajatellut asiaa.
-Mutta on minulla unelmia. -Millaisia?
Minä uskon, että jos unelmista puhuu ääneen, ne eivät ehkä toteudukaan.
Hyvä on. Pidä ne salassa.
Mutta minulla on pieni lahja.
Runojen ystävältä.
Se on suosikkini.
Kiitos.
Lempeni on kuin punaruusu
Joka kesäkuussa kukoistaa
Lempeni on kuin sävel
Joka nuoteista kajahtaa
Niin kaunis kuin sä, tyttösein
Niin syvästi rakastan
Ja rakastan vastedeskin
Kunnes vedet kuivahtaa
Kaunis.
Tutun kuuloinen...
Varmaankin siksi, että se soittaa sydämesi kieliä.
Kuka sen teki?
Hän seisoo edessäsi.
Uskomatonta.
Hyvä tavaton.
Upeaa.
Kiitos.
Elizabeth.
Haluaisin kysyä sinulta jotain tansseihin liittyen.
Suotko kunnian -
ja tulisit sinne kanssani? Ole kiltti.
Olet punaruusuni täällä kaukana.
Se olisi mukavaa.
Sepä oli...
Se oli parasta paistia aikoihin.
Oikein hyvää. Olemme todella kiitollisia.
Emmekö olekin?
Onko sinulla harrastuksia?
Pelaat varmaan pallopelejä.
Voinko poistua?
Voit.
Parasta mennä. Pitkä viikko edessä.
-Anteeksi. Hän on yleensä kohtelias. -Ei hätää, ymmärrän.
Teillä on varmasti ollut rankkaa.
Niin on.
Mutta tämä oli mukavaa.
Niin minustakin.
Kuulin, että sunnuntaina on tanssit.
Kyllä vain.
Mietin, josko sinä...
Tahtoisitko ehkä tulla kanssani?
Mikä kunnia, että pyydät minua.
Täytyy miettiä asiaa.
Toivottavasti ymmärrät.
Mies voi pyytää vain vähän toivoa.
-Hyvää yötä, Mary. -Hyvää yötä.
Caleb Dunbar, minua hävetti valtavasti.
-Miksi olit niin töykeä? -Emme tarvitse hänen ruokiaan.
Saan kyllä kalaa meille.
Caleb, kuuntele.
Asiat eivät aina mene niin kuin tahdomme.
Olen äitisi ja teen kaikkeni perheemme eteen.
Perheemme oli sinä, minä ja isä.
Nyt ei puhuta isästäsi.
Minun on pidettävä huolta tulevaisuudestamme.
Sitä minä äitinäsi teen.
Sinun on ymmärrettävä se.
-Carla, etkö varmasti tahdo syödä? -En, kiitos. Menen nukkumaan.
Miten hän jakselee?
Vähän kuumetta, eikä ruoka maistunut.
Kummaa, ettei täällä ole kätilöä.
Oli meillä yksi, mutta hän lähti onnettomuuden jälkeen.
Jack. Tule sisään.
Olen yläkerrassa, jos tulee asiaa.
Rouva.
Mukavaa, että pääsit turvallisesti kotiin.
Billy on herrasmies.
Siksi minä tulinkin.
Et taida tietää, kuka hän on.
Mitä vihjailet?
Minulla on epäilykseni hänestä.
-Mihin perustuen? -En voi vielä sanoa.
Mutta ole varuillasi.
Olisi parempi, ettet lähtisi hänen kanssaan kahden metsäkävelyille.
Emme vaeltaneet sademetsissä.
Näytin vain paikkoja.
Hän kehui minua hyväksi oppaaksi.
Varmaksi.
Imartelemalla pääsee pitkälle.
Imartelemalla?
Luuletko, että kaipaan imartelua?
En. Mutta hän vie sinua kuin pässiä narussa.
Olenko minä pässi?
Anteeksi sanavalintani. En ole opiskellut runoutta.
Mutta ajatus on sama.
-Oletko mustasukkainen? -Mustasukkainenko?
Olen vain huolissani.
Ei sinun tarvitse pitää huolta minusta.
Minulla ja Billyllä sattuu olemaan sama kiinnostuksen kohde.
Hyvää illanjatkoa.
Rouva.
SULJETTU
Caleb! Tulitpa aikaisin.
Joo. No...
Voinko kysyä yhtä asiaa, nti Thatcher?
Totta kai.
Ne uudet kaivosmiehet. Mitä mieltä olette heistä?
He ovat äänekkäitä ja häiritsevät joskus tuntejamme,
mutta he tulivat avaamaan kaivostoiminnan uudelleen, ja se on hyvä,
koska se tuo kaupunkiin vaurautta.
En pidä heistä.
-Miksi niin? -En vain pidä.
Oletko tavannut heistä ketään?
Äiti kutsui yhden meille syömään.
-En pitänyt siitä. -Vai niin.
Ymmärrän kyllä. Joskus elämässä...
Huomenta, nti Thatcher.
-Antaa olla. -Hei, nti Thatcher!
Nti Thatcher.
Mary! Mukavaa, että tulit. Toivoinkin...
Voisinkohan pyytää isoa palvelusta?
Totta kai.
Enpä tiedä.
Onpa kaunis.
Minulla ei ole koskaan ollut mitään näin kaunista.
Olisi kunnia lainata sitä sinulle.
Mutta...
Näyttäisin tässä naurettavalta.
Ei, kyse ei ole siitä. Mutta...
Caleb tuli juttusilleni.
DeWitt Gravesin vierailustako?
Hän ei maininnut nimeä, mutta hän on poissa tolaltaan.
Hän on liian nuori tajuamaan.
Kunpa hän tietäisi, että yritän suojella häntä.
Hra Graves on hyvä mies.
Hän pyysi minua seuralaisekseen.
Luulen, että hän välittää minusta.
Ja...
En uskonut, että kukaan enää kiinnittäisi minuun huomiota.
En halua haaskata hetkeäkään -
poikani tulevaisuudesta, kun tämä voi olla tilaisuutemme.
Ymmärrän. Todellakin. Mutta varoitan vain.
En usko, että ymmärrät.
Sinulla oli kaikki maailman vaihtoehdot. Minulla ei ole oikein mitään.
En taidakaan lainata tätä. Kiitos. Joku omistani saa kelvata.
Mary...
Rip, kuomaseni, kotona ollaan.
Muutan tänne.
Sain tarpeekseni niistä mekastavista kaivosmiehistä.
On huonompiakin sänkyjä.
Konstaapeli?
Rouva.
Joku varasti miesvainaani kultakellon.
Murtautuiko joku teille?
Keskellä yötä, lapseni nukkuessa.
Myös kalvosinnapit oli viety piironkini ylälaatikosta.
Milloin huomasitte asian?
Juuri äsken. Se tapahtui viime yönä.
-Näin ne vasta eilen. -Rva Blakeley.
Voitteko pitää asian salassa?
Teen parhaani.
Paneudun asiaan pikimmiten.
En vain tahdo, että tekijä säikähtää ja puikkii pakoon. Onko selvä?
Hyvä.
Ripustakaa niitä parin metrin välein.
Te loput, jotka olette laskuopin parissa: puutarha on täynnä hedelmäpuita.
Puolet ovat omenapuita.
Yksi neljännes on persikkapuita.
Ja yksi kuudesosa on luumupuita.
Loput 200 ovat kirsikkapuita.
Montako puuta puutarhassa on?
Hyvä tavaton!
Oletteko kunnossa?
Ei hätää.
Käärme. En pidä niistä.
Vihaan käärmeitä.
Se on vaaraton.
Vie se pois.
Selvä.
Caleb?
Voit hakea sen iltapäivällä toimistoltani.
Heti!
Ei hätää.
Caleb?
Miksi toit käärmeen kouluun?
Joudun kertomaan äidillesi.
Ihan sama.
Tiedän, ettei tuo ole totta.
Näin, kun hän korjasi kauneinta mekkoaan.
Hän menee tansseihin sen miehen kanssa.
Hra Gravesinko?
Tiedän, että hän asuu yläkerrassa. Olisin laittanut käärmeen hänen kenkäänsä.
Hän olisi säikähtänyt, ja äiti olisi nähnyt, että hän on pelkuri.
Toisin kuin isä. Hän ei pelännyt käärmeitä.
Taidat kaivata isääsi.
Äiti ei puhu hänestä. Ihan kuin hän tahtoisi unohtaa.
Ehkä hän ei tahdo, että tulet surulliseksi.
Tai sitten asiasta on liian vaikeaa puhua.
Muistot voivat tehdä kipeää.
Eivät ne tee kipeää. Ne ovat hyviä.
Kerro hänestä. Millainen hän oli?
Hän oli vahva ja pitkä -
ja joskus hauska.
Hän tykkäsi laulaa ja vihellellä.
Hän piti kalastamisesta.
Kävimme kalassa ja teimme nuotion.
Kypsensimme kalan jo joella.
Hän rakasti sinua paljon, Caleb.
Niin hän kai rakasti.
Kaipaan häntä tosi paljon.
Kukaan ei voi viedä hänen paikkaansa. Ei kukaan.
Kiitos, Abigail. Olette olleet todella kilttejä.
-Tanssihan puolestani valssi. -Tanssin.
Enkä ole kauaa.
-Sisään. -Hyvänen aika. Näytät ihastuttavalta.
-Sinulle. -Kiitos.
Panen nämä veteen ja toivotan hyvää yötä Calebille.
Lähden nyt.
Oletko varma, ettet tahdo mukaan?
Rakastan sinua.
Ihan kuin Peter Panista.
-Pikku kätöset tekivät hyvää työtä. -Totta tosiaan.
Upeaa.
En olisi edes tunnistanut tätä paikkaa.
No, kaivosmiehelle tulee onnekas olo.
Pidän sinusta.
KAIVOSMIESTEN TANSSIT
Hei. Tervetuloa, kaikki.
Ensin tahtoisimme tervehtiä uusia kaivosmiehiämme.
Tämä on tapamme osoittaa vieraanvaraisuutta.
Emmekä ole hetkeen saaneet juhlan aiheita.
Musikantit, jo riittää virittely. Aloitetaan two-stepillä.
Oletteko koskaan valssannut, hra Backus?
Kauan sitten, ennen vaivojani.
Tahtoisitteko kokeilla taas?
-Ei kukaan tällaisen kanssa tanssi. -Enpä olisi niin varma.
Saanko luvan?
Minulla on ikävä häntä.
Caleb.
Minullakin on isääsi valtava ikävä.
Noin.
Voi Carla.
En olisi saanut jättää sinua.
Tämä on omaa syytäni. Olisi pitänyt uskoa sinua.
Vauva taitaa syntyä.
Katso noita tähtiä.
-Näetkö Orionin vyön? -Näen.
Siinä se on. Etsii yhä rakastaan, Artemista.
-Löytääköhän koskaan? -Toivottavasti.
Artemis on niin ihana.
Talvi tulee. Paleltaa.
Kiitos.
Eipä kestä.
Konstaapeli.
Tämä tuli teille ennen tansseja.
-Kiitos, Ned. -Eipä kestä.
Ei tietoa hänestä.
Mies valehtelee.
Tekstitys: Sonja Lahdenranta