‏בפרקים הקודמים...
‏אתה מאשים אותי בהצתה, השוטר?
‏למה לא עצרת אותה?
‏ישנן ראיות מפלילות נגדה, אליזבת. ‏-לא! אתה לא יכול לעשות את זה.
‏היא אישה תמימה, אין לך זכות.
‏מספיק!
‏עצור!
‏"התקווה היא בעלת הנוצה..."
‏רק עשרה משיריה של אמילי דיקנסון ‏פורסמו במשך חייה,
‏אבל המילים שלה נגעו ללבם של מיליונים.
‏אני לא יודע.
‏למה הם מפריעים לשיעור שלנו?
‏סליחה, גברתי, חשבנו שזו המסבאה.
‏זו המסבאה, בערב. זה בית הספר במשך היום.
‏כאן אנחנו אמורים להתאכסן?
‏ברוכים הבאים, רבותיי. ‏אתם תשוכנו בחדרים שבקומה העליונה.
‏חצינו את הארץ המקוללת הזו במשך שישה ימים.
‏באנו מרחוק כדי לעבוד במכרה. ‏המעט שנוכל לקבל הוא משקה.
‏יגיעו גם ילדים? ‏-לא, אין ילדים,
‏בחברה מעסיקים רווקים בלבד.
‏ברוכים הבאים, ‏אבל אנחנו באמצע יום הלימודים שלנו,
‏ואנחנו צריכים לחזור לשיעור.
‏סליחה על ההפרעה, גברתי.
‏הבר שם, חברים. אני אקח לי משהו לשתות.
‏הגברת מנסה להעביר פה שיעור.
‏נלך לחדרים שלנו.
‏אחרי שאשתה את המשקה שלי. ‏-אדוני.
‏זה באמת הרושם הראשוני ‏שאתה רוצה להותיר על קול ואלי?
‏השוטר צודק.
‏אולי אזמין את כולם לסיבוב אחר כך?
‏טוב, אני מניח שאני יכול לחכות.
‏כיוון שהמשקה יהיה בחינם.
‏"התקווה היא בעלת הנוצה...
‏זו בנשמתה תשכון,
‏שרה היא את הניגון בלי המילים, ‏ואינה פוסקת משיר."
‏איך השיר נגמר?
‏לא משנה.
‏אני אזכר בסוף. יום טוב, פרופסור.
‏תודה.
‏גברתי.
‏את בטוחה שאת רוצה לפרום את זה?
‏זה לא היה הסוודר האהוב על בעלך?
‏הוא היה מסכים.
‏כך חלק קטן ממנו ‏יוכל לעזור לחמם את התינוק שלך.
‏תודה. השמיכה תועיל לי.
‏יהיה קר עד שאלד בעוד כמה חודשים.
‏קרלה, את גדולה יותר מחודש שביעי, ‏סביר להניח שאת בחודש השמיני.
‏אולי לא ספרתי נכון.
‏אבל אני מניחה שעוד נגלה.
‏אני מרגישה כאילו שאני בהיריון ‏כבר שנה שלמה.
‏איזה יופי. סיגליות הן הפרח האהוב עליי.
‏ג'ו שלי לא שם לב לפרחים.
‏הייתי יכולה לצאת לקטוף זר, ‏לשים אותו על השולחן,
‏והוא היה אומר: ‏"מה יש לארוחת הערב היום?"
‏גברים.
‏אלוהים, הם בלתי נסבלים. עד שהם אינם.
‏שמעתן?
‏כל הכורים החדשים שהגיעו לעיר רווקים.
‏ראיתי אותם.
‏הם מתאכסנים בחדרים שמעל המסבאה.
‏איך הם נראו? ‏-רטובים ומלוכלכים.
‏טוב, הם בוודאי נוודים ופרחחים.
‏אני לא בטוחה שאני רוצה ‏שאנשים כאלה יבואו לקול ואלי.
‏טוב, בואו לא נמהר לשפוט.
‏בעלי לא היה אדם אצילי,
‏אבל הוא פרנס את קיילב ואותי יפה מאוד.
‏את צודקת, מרי.
‏כולנו יודעות כמה קשה למצוא גבר טוב.
‏או אב טוב לילדינו.
‏קרלה.
‏נראה לי שהגיע הזמן לקחת אותך הביתה,
‏כדי שתוכלי לשכב במיטה ולנוח קצת.
‏הנה. יופי, הנה.
‏"נשף הכורים השנתי, יום שבת בערב"
‏שלום, ג'ק. ‏-שלום.
‏איך מתקדמות ההכנות לנשף? ‏-טוב מאוד, תודה.
‏אני מצפה בקוצר רוח למשהו במסבאה הזו
‏שאינו 40 כורים שמנסרים בולי עץ כל הלילה.
‏אני רק קונה עוד חומרים. ‏התלמידים שלי מכינים את כל הקישוטים,
‏והנייר הצבעוני כמעט נגמר. ‏-נחמד.
‏אתה הולך לנשף? ‏-כן, אבל במסגרת רשמית.
‏פירוש הדבר שאתה הולך לבד? ‏-אהיה בתפקיד.
‏אני מבינה.
‏אסור לך ליהנות בכלל?
‏מה יקרה כשתתמסד ותקים משפחה?
‏טוב, לא סביר שזה יקרה.
‏שוטרים רכובים ונישואין ‏הם שני דברים שלא הולכים יד ביד.
‏אמרו לנו באקדמיה,
‏"אם במשטרה הרכובה היו רוצים שתהיה ‏לכם אישה, היינו מקצים לכם אחת כזו."
‏אם כך, אתה לא רוצה להתחתן לעולם? ‏-לא אמרתי את זה.
‏אבל חייו של שוטר רכוב ‏עלולים להקשות על אשתו מאוד.
‏לדוגמה, הצורך לגור באוהל ‏במשך חצי שנה בכל פעם, ללא שירותים.
‏אם כך, תאורטית, שוטרים רכובים לא מתחתנים ‏כי הם חושבים שנשים עדינות מדי?
‏נזכרתי בדיוק שיש לי עבודה לעשות.
‏אני הולך לטפל בזה.
‏גברתי.
‏תני לי לעזור לך. ‏-אני נבוכה מאוד.
‏אין צורך. זה יכול לקרות לכולם.
‏את אוהבת אפרסקים?
‏רציתי רק קופסה אחת, לא את כל הערמה.
‏טוב, הנה. שמי דוויט. דוויט גרייבס.
‏נעים מאוד. מרי. דנבאר.
‏נעים מאוד, גברת דנבאר.
‏אני מצטער, גברת דנבאר, אבל החשבון שלך מלא.
‏אני לא יכול לתת לך לקנות עוד משהו ‏לפני שתשלמי אותו.
‏אני מצטער.
‏הרשי לי, גברת דנבאר. אני אזמין אותך.
‏לא, בבקשה, אתה לא צריך לעשות את זה.
‏טוב, את לא זוכרת שהזמנת אותי לארוחת ערב,
‏ורק הוגן שאשתתף בהוצאות.
‏הבנתי. תודה, מר גרייבס. ‏-בבקשה, גברת דנבאר.
‏בבקשה, מר יוסט, תוסיף את זה לחשבון שלי.
‏בוודאי.
‏שלום, אלברט. ‏-שלום, קיילב.
‏נשארו לך תולעים? ‏-כן.
‏חשבתי שהיו לי, אבל כנראה לא.
‏אחפש תולעים באדמה.
‏אני מוכרח לתפוס משהו היום, ‏גם אם הוא דג זבל.
‏אני שונא שפמנונים. ‏-אני לא.
‏אימא שלי יודעת לבשל אותם טעים מאוד.
‏חוץ מזה, נמאס לנו ממרק תפוחי אדמה.
‏כפי שאבא שלי תמיד אמר, ‏"תולעת טובה היא המפתח לדיג."
‏תראה, מצאתי אחת.
‏שמים את המלפפונים בצנצנת,
‏מוסיפים את תבליני הכבישה
‏ואז מוזגים את מי המלח.
‏צריך לעשות את כל זה ‏רק כדי להכין מלפפונים חמוצים?
‏זה לא קורה באורח פלא.
‏הם תמיד היו בקערת הגשה בבית.
‏כבמטה קסם.
‏לא תאמינו את מי ראיתי מחוזרת במכולת
‏על ידי אחד מהכורים האלה. מרי דנבאר. ‏הוא אפילו קנה לה את כל המצרכים.
‏למרי קשה יותר מלרובנו.
‏זה היה יפה מאוד מצדו. ‏-יפה מצדו?
‏אסור למרי להתעסק עם אחד מהאנשים האלה.
‏לא נראה לי שאנחנו יכולות לשפוט ‏את הנסיבות זו של זו, פלורנס.
‏את מוכנה לשכוח את נואה שלך?
‏לא אשכח את נואה שלי לעולם.
‏אבל החיים ממשיכים הלאה בשלב זה או אחר.
‏החיים של כולנו.
‏גם שלך.
‏אביגייל!
‏אלוהים. ‏-אביגייל!
‏אביגייל. ‏-את בסדר? מה קרה?
‏הלכתי במעלה הגבעה ונתקפתי סחרחורת.
‏בואי, שבי.
‏כן, שבי. תרימי את הרגליים. ‏-בואי, שבי.
‏קרלה, נראה לי ‏שאת צריכה לעבור לגור פה איתי,
‏כדי שאוכל להשגיח עלייך.
‏אני לא יכולה. אני לא רוצה להטריח אותך. ‏-זו אינה טרחה. אני מתעקשת.
‏מה עם אפרים?
‏קרלה, יש עשרות משפחות בקול ואלי
‏שישמחו לשמור על הילד הקטן הזה ‏בזמן שתהיי פה.
‏ככל שאני מכירה את הנשים האלה יותר,
‏כך אני מבינה כמה מדהימות ואמיצות הן.
‏הן מתמודדות עם החיים בחן רב, גם תחת אש.
‏זה גורם לי להבין כמה מעט ‏אני יודעת על העולם האמיתי בעצם.
‏לילה טוב. ‏-לילה טוב.
‏הנשים האלה מלמדות אותי, ‏באמצעות הדוגמה שהן משמשות לי,
‏שאם כל אחד מאיתנו עושה מעשה טוב קטן לשכנו,
‏הוא עשוי להפוך לברכה גדולה ‏בעבור הקהילה כולה.
‏זה נציג החוק.
‏לאלה מכם שאוהבים לשתות, זה הבר.
‏אבל אני ממליץ לכם להתנזר משתייה, כמוני.
‏תקפידו להשתמש בסבון. כולם צריכים להתרחץ.
‏אנחנו לא רוצים ללכלך ‏את כל הבר של טום בבוץ.
‏קדימה, תסתלק מפה.
‏פרופסור.
‏בבקשה, קרא לי "גברת תאצ'ר".
‏ובכן, גברת תאצ'ר, אני בילי. בילי המילטון.
‏נזכרתי.
‏בסוף השיר של דיקנסון. ‏-באמת?
‏הוא היה כתוב על גב הספר שלי ‏מלפני שנים רבות,
‏יומן קטן שאני מנהל.
‏מפתיע אותי לגלות חובב שירה בין הכורים.
‏אני מת על שירה.
‏אפילו כתבתי כמה שירים משלי.
‏אני היחידי במשפחה שלי שסיים ‏את לימודי התיכון, מתוך שישה.
‏למדת במכללה?
‏היו לי חלומות, אבל הם הגיעו לקצם כשאבי מת.
‏אני מצטערת.
‏לא, לא, הכול לטובה.
‏מעולם לא חשבתי שאהיה כורה.
‏מצאתי עבודה במכרה במזרח, ‏ומצאתי את עצמי מדלג ממכרה למכרה בסוף.
‏והנה אני פה.
‏טוב, ברוך הבא לקול ואלי.
‏אולי תוכלי לערוך לי סיור?
‏להכיר לי את המקום. ‏-באמת שאין הרבה מה לראות.
‏אני חולק עלייך. מעולם לא הייתי ‏באזור הזה של הארץ. במערב?
‏מקסים פה.
‏חוץ מזה, מוכרחה להיות סיבה לכך ‏שמישהי כמוך הגיעה לכאן.
‏אולי תוכלי להראות לי למה.
‏מה דעתך על מחר?
‏בשמחה.
‏אם כך, קבענו.
‏הוא חביב הבנות, מה?
‏איך אתם נשארים ערים עד מאוחר כל כך ‏ואז קמים לעבודה למחרת בבוקר?
‏עוד לא הכרנו רשמית. אני בילי המילטון.
‏ג'ק תורנטון.
‏יש לך יבלות על היד.
‏זה?
‏מזמן לא עבדתי במכרה פחם.
‏העבודה האחרונה שלי ‏הייתה במכרה "סנטרל יוניון".
‏אבל נתנו לי תפקיד משרדי, ‏אני מניח שהכשירו אותי למשהו חשוב יותר.
‏משהו חשוב יותר? ‏מה מביא אותך לקול ואלי?
‏נמאס לי מעבודה פקידותית.
‏ראיתי מודעה לפרסום העבודה, ‏והחלטתי לחזור למכרה.
‏טוב, אתה הכורה הראשון שפגשתי
‏שהחליף עבודה משרדית במכוש.
‏אני לא רמאי. תחזור בך.
‏אולי תחזור אתה בך מזה?
‏תפסיקו! ‏-קדימה!
‏קדימה! ‏-תתרחקו!
‏אלוהים!
‏טוב. סיימת?
‏לך לעזאזל! ‏-היי!
‏קדימה. אנחנו הולכים אל מעבר לכביש.
‏אני לא רוצה שתפסיד יום עבודה, סאם.
‏תקפיד על נימוסין בפעם הבאה, ‏ולא אצטרך להחזיק אותך פה.
‏האמת שהיה שליו למדי.
‏חברים!
‏חכו לי!
‏אימא שלי אומרת שאימא שלך ‏מנסה למצוא בעל חדש.
‏אימא שלי?
‏היא אמרה שהוא אחד הכורים החדשים האלה.
‏זה לא נכון. ‏-זה כן נכון.
‏אתה משקר. ‏-אני אומר לך, זו האמת.
‏תראה מה מצאתי. ‏-יפה.
‏בוקר טוב. איך החיים במסבאה? ‏-כמו לחיות בקרקס.
‏אני צריך שתשלח מברק ‏למפקח במכרה "סנטרל יוניון".
‏בוודאי. לתייג את זה כ"עניין משטרתי דחוף"?
‏בהחלט.
‏שלום, גברת דנבאר.
‏מר גרייבס. ‏-רק "דוויט".
‏מעולם לא קראו לי "מר גרייבס".
‏אם כך, אני רק "מרי". קיוויתי להיתקל בך.
‏הלוואי שהייתי יכולה להודות לך ‏על אדיבותך איך שהוא.
‏לא, העונג היה כולו שלי, גברתי.
‏ובכן, תודה לך. ‏-כן.
‏אני הולכת לשם. ‏-כן.
‏מרי?
‏אני לא רוצה להטריח אותך,
‏אבל מזמן לא אכלתי ארוחה ביתית.
‏ואמרנו למר יוסט שהזמנת אותי ‏לארוחת ערב, אחרי הכול.
‏ולכן חשבתי לעצמי שלא תרצי ‏להפוך אותי לשקרן, נכון?
‏אני יכול לקנות משהו לארוחה. אולי צלי?
‏אני אעריך את זה מאוד,
‏אבל אני לא בטוחה מה תהיה דעתו ‏של בני קיילב על כך שנזמין אורח.
‏כמובן, אני מבין. אני מפריע. ‏סליחה שביקשתי, מרי. יום טוב.
‏אבל אני בטוחה שהוא ישמח מאוד ‏לאכול ארוחה משביעה לשם שינוי.
‏זה נפלא. מחר בערב?
‏מחר בערב. ‏-טוב מאוד.
‏תגידי למר יוסט להוסיף ‏את כל מה שתצטרכי לחשבון שלי.
‏זה אחד המקומות האהובים עליי. ‏-הוא מושלם.
‏כשהכנסייה נשרפה,
‏תושבי העיר התחילו להיפגש פה ‏מדי יום ראשון, לתפילות.
‏מרגישים בזה. כאילו שאלוהים נמצא פה איתך.
‏הגעתי לקול ואלי רק לא מזמן, ‏אבל העיר משנה אותך.
‏כשרואים אנשים עוזרים זה לזה באמת,
‏ואוהבים את השכנים שלהם, זה פשוט...
‏אני יודעת שזה עושה אותי לאדם טוב יותר.
‏את יודעת...
‏אבא שלי היה מת על מקום כזה. ‏-מה הוא עשה למחייתו?
‏הוא עבד בעבודת כפיים כל חייו. ‏נער אורווה, בונה רתמות, כורה.
‏איש אשכולות. בדומה לי, אני מניח.
‏בוודאי היה לך קשה לאבד אותו.
‏את יודעת, עברתי דברים קשים בחיים, ‏אבל אני חי עם תקווה.
‏"בעלת הנוצות". זו הפילוסופיה שלי.
‏שלום, ג'ק.
‏איך מתקדם הציד? היה לך מזל?
‏לא צריך יותר מדי מזל באזור הזה של העולם. ‏רק לפגוע במטרה.
‏תיהנו מהטיול.
‏תיהנה מהארוחה שלך. ‏-תודה, אני איהנה.
‏שלום, אימא. ‏-שלום, קיילב.
‏לא תפסתי כלום לארוחת הערב.
‏מה מדיף ריח טוב כל כך? ‏-אנחנו נאכל צלי.
‏צלי?
‏רגע.
‏מה הוא עושה פה? ‏-שמו מר גרייבס,
‏והוא הביא לנו צלי, ‏ולכן הזמנתי אותו לארוחת ערב.
‏נכון שזה נהדר?
‏אני לא רוצה אותו פה. ‏-קיילב.
‏קיילב.
‏זה לא יהיה יפה מצדנו.
‏מר גרייבס לבדו בעיר חדשה.
‏אין דבר פסול במעט הכנסת אורחים.
‏מר גרייבס.
‏זה בני קיילב. ‏-נעים מאוד, איש צעיר.
‏שלום.
‏הריח נפלא.
‏לא שם.
‏זה המקום של אבא שלי. ‏-אני מתנצל.
‏אני יכול לעזור במשהו, מרי? ‏-לא, תודה.
‏שב, בבקשה.
‏תודה.
‏אליזבת.
‏מה את רוצה לעשות אחרי קול ואלי?
‏מה זאת אומרת, "אחרי"?
‏כלומר, המקום הזה נפלא, אבל...
‏לא יודע, פשוט... ‏אני רואה משהו גדול יותר בשבילך, את יודעת?
‏רק התחלתי בעבודתי עם הילדים,
‏כך שלא הקדשתי לזה מחשבה, אבל...
‏יש לי חלומות.
‏ומה הם?
‏אני חושבת שחלומות ‏הם כמו משאלות ביום ההולדת.
‏אם אומרים אותם בקול, הם לא מתגשמים.
‏בסדר. תשמרי אותם בסוד.
‏בינתיים, יש לי מתנה קטנה בשבילך.
‏ממישהו שאוהב שירה. זה השיר האהוב עליי.
‏תודה.
‏"כוורד אדום-אדום יפתי, ‏שביוני שב ולבלב,
‏כלחן מתוק יפתי, ‏מתנגן וקולו מלבב..."
‏"כמידת יופייך, יונה שלי,
‏עמקה בי אהבה.
‏אוהב אותך, יפה שלי,
‏כשהים יהיה לי לחרבה."
‏הוא מקסים.
‏הוא מוכר מאוד, ‏אבל קשה לי לזהות את המשורר...
‏הוא ודאי מוכר לך כי הוא פורט על מיתרי לבך.
‏מי המשורר?
‏את מסתכלת עליו.
‏זה מדהים.
‏בחיי...
‏זה נפלא.
‏תודה.
‏אליזבת, אני רוצה לשאול אותך משהו,
‏בנוגע לנשף ביום שבת.
‏התעניקי לי את הכבוד ותלכי איתי?
‏בבקשה. את ה"ורד האדום-אדום" שלי פה בערבה.
‏אני אשמח.
‏טוב, זה היה הצלי הטעים ביותר ‏שאכלתי זה זמן רב.
‏הוא היה נפלא.
‏ואנחנו אסירי תודה. נכון, קיילב?
‏יש לך תחביבים, קיילב?
‏אתה בטח אוהב לשחק בכדור.
‏אני יכול לקום מהשולחן?
‏כן.
‏טוב, גם אני צריך ללכת. מחכה לי שבוע ארוך.
‏אני מצטערת, הוא מנומס יותר בדרך כלל. ‏-לא, לא, זה בסדר. אני מבין.
‏אני בטוח שקשה לשניכם מאוד.
‏כן.
‏אבל היה נחמד היום. ‏-גם לי היה נחמד.
‏שמעתי שיש נשף ביום שבת.
‏כן.
‏תהיתי אם אולי... תרצי ללכת איתי...
‏לנשף?
‏לכבוד הוא לי שאתה מזמין אותי, באמת.
‏אני צריכה לחשוב על זה.
‏אני מקווה שאתה מבין. ‏-כן.
‏זה כל מה שאפשר לבקש, מעט תקווה.
‏לילה טוב.
‏מרי, לילה טוב. ‏-לילה טוב.
‏קיילב דנבאר, מעולם לא הובכתי כל כך.
‏איך יכולת להיות גס רוח כל כך ‏כלפי האורח שלנו?
‏אנחנו לא צריכים את האוכל שלו. ‏אני יכול לתפוס לנו דגים מתי שרק נרצה.
‏קיילב, תקשיב לי.
‏הדברים לא תמיד מסתדרים כפי שאנחנו רוצים.
‏אני אימא שלך ואני אעשה ‏את מה שעליי לעשות למען המשפחה שלנו.
‏המשפחה שלנו הייתה את, אני ואבא.
‏אנחנו לא מדברים על אבא שלך.
‏אני צריכה לחשוב על העתיד שלנו עכשיו.
‏זה מה שאני עושה כאימא שלך, ‏ועליך להבין את זה.
‏קרלה, את בטוחה שאת ‏לא רוצה לאכול ארוחת ערב?
‏לא, תודה. פשוט אלך לישון.
‏איך היא מרגישה?
‏יש לה חום נמוך ‏והיא לא רצתה לאכול ארוחת ערב.
‏מפתיע אותי שאין מיילדת בעיר.
‏הייתה אחת במשך שנים,
‏אבל היא עזבה מיד לאחר התאונה במכרה.
‏ג'ק.
‏היכנס.
‏טוב, אני אהיה למעלה, אם מישהו יצטרך אותי.
‏גברתי.
‏אני שמח לראות שחזרת הביתה ‏מהטיול שלך בשלום.
‏לידיעתך, בילי הוא ג'נטלמן מושלם.
‏האמת שזו הסיבה שאני פה.
‏לא נראה לי שאת יודעת ‏מיהו בילי המילטון באמת.
‏מה זה אמור להביע?
‏תראי, אני לא בטוח שהוא באמת ‏כל מה שהוא טוען שהוא.
‏על סמך אילו ראיות? ‏-אני עוד לא מוכן להגיד,
‏אבל אני רק רוצה שתיזהרי.
‏אני מעדיף שלא תטיילי איתו לבד בערבה.
‏זה לא היה מסע ליער הגשם באמזונס, ‏רק ערכתי לו סיור בקול ואלי.
‏הוא אומר שאני מדריכה מצוינת, דרך אגב.
‏אני בטוח שהוא אמר זאת.
‏חנופה יכולה להשיג הכול.
‏חנופה?
‏אתה חושב שאני מחפשת חנופה?
‏לא, אני רק אומר שהוא השליך את החציר ‏למקום שהעז תוכל להגיע אליו.
‏אתה קורא לי עז?
‏סלחי לי על הדימוי. אני לא חוקר שירה,
‏אבל זה הרעיון הבסיסי.
‏ג'ק, אתה מקנא?
‏מקנא?
‏אני לא צריך לקנא כדי לדאוג.
‏אתה לא צריך לדאוג לי ‏או ממה שאני עושה בזמני הפנוי.
‏לידיעתך, בילי ואני ‏חולקים תחום עניין משותף.
‏ערב טוב.
‏גברתי.
‏"סגור"
‏קיילב. הקדמת. ‏-כן.
‏ובכן...
‏אפשר לשאול אותך שאלה, גברת תאצ'ר? ‏-כמובן.
‏הכורים החדשים, מה דעתך עליהם?
‏אני חושבת שהם יכולים להיות קולניים ‏ושהם מפריעים לנו בשיעור לפעמים,
‏אבל הם פה כדי לפתוח את המכרה מחדש, ‏ואני חושבת שזה דבר טוב,
‏כי פירוש הדבר שהוא יחזיר ‏את השגשוג לקול ואלי.
‏אני לא מחבב אותם. ‏-למה?
‏פשוט לא.
‏פגשת אחד מהם?
‏אימא שלי הזמינה אחד מהם לארוחת ערב, ו...
‏זה לא מצא חן בעיניי. ‏-אני מבינה.
‏קיילב, אני מבינה.
‏לפעמים, בחיים...
‏ראיתי אותו כשהוא דילג מעל... ‏-בוקר טוב, גברת תאצ'ר.
‏פשוט תשכחי מזה. ‏-שלום, גברת תאצ'ר.
‏גברת תאצ'ר. ‏-מרי. אני שמחה מאוד שבאת.
‏קיוויתי לדבר עם... ‏-אני יכולה לבקש ממך טובה גדולה?
‏כמובן.
‏אני לא יודעת.
‏זה מקסים.
‏מעולם לא לבשתי דבר כזה.
‏לכבוד יהיה לי להשאיל לך אותה, מרי.
‏אבל...
‏את חושבת שאיראה מגוחכת ‏אם אלבש אותה בנשף, נכון?
‏לא, לא, לא, זה לא העניין. פשוט...
‏קיילב.
‏הוא בא לדבר איתי בבית הספר.
‏על כך שדוויט גרייבס אכל איתנו ארוחת ערב?
‏הוא לא נקב בשמו, אבל אני יודעת שהוא נסער.
‏אני יודעת מה הוא חושב, ‏אבל הוא צעיר מכדי לראות את התמונה כולה.
‏חבל שהוא לא יודע שאני רק מנסה להגן עליו.
‏מר גרייבס הוא איש טוב.
‏והוא הזמין אותי להתלוות אליו לנשף.
‏ואני מאמינה שייתכן שאכפת לו ממני.
‏ואני...
‏לא העליתי על דעתי ‏שגבר נוסף יתייחס אליי אי פעם.
‏ואני פשוט... אני לא מוכנה לבזבז רגע נוסף
‏בבזבוז העתיד של בני, ‏כשזו עשויה להיות ההזדמנות שלנו.
‏אני מבינה, באמת שאני מבינה, ‏אני רק מזהירה אותך.
‏לא נראה לי שאת מבינה.
‏גידלו אותך כשכל האפשרויות בעולם ‏היו זמינות לך,
‏ולי אין כמעט כלום.
‏לא נראה לי שאשאל ממך ‏את השמלה למרות הכול. תודה.
‏אתפור אחת בעצמי.
‏מרי...
‏ריפ, ידידי, הגעתי הביתה. אני עובר לגור פה.
‏נמאס לי מהמסבאה הזו ‏ומכל הכורים הקולניים האלה.
‏ישנתי על דברים גרועים מזה.
‏השוטר?
‏גברתי.
‏מישהו גנב את שעון הזהב של בעלי המנוח.
‏מישהו פרץ לביתך?
‏באמצע הלילה, כשהילד שלי ישן בקרבת מקום.
‏לקחו את השעון ואת החפתים שלו ‏מהמגירה העליונה בשידה שלי.
‏מתי הבחנת בהיעדרם? ‏-לפני עשר דקות.
‏זה בוודאי קרה אתמול בלילה, ‏כי ראיתי אותם שם אתמול.
‏גברת בלייקלי, את יכולה לשמור את זה לעצמך?
‏ובכן, אשתדל.
‏אבדוק את העניין בהקדם האפשרי,
‏אני פשוט לא רוצה שמי שלקח אותם ‏יילחץ ויעזוב את העיר, את מבינה?
‏טוב.
‏תלו אותם במרווחים של כמטר וחצי. זה נהדר.
‏ולכל שאר הילדים שעושים תרגילי חשבון,
‏יש לנו גן שמלא בעצי פרי. ‏חצי מהם הם עצי תפוח,
‏רבע מהם הם עצי אפרסק, ושישית הם עצי שזיף.
‏השאר הם עצי דובדבן, מאתיים במספר. ‏כמה עצים יש בגן?
‏אלוהים!
‏אתם בסדר?
‏הכול בסדר.
‏מי הביא אותו לכאן? ‏-הכול בסדר.
‏למה יש פה נחש? אני לא אוהב נחשים.
‏זה רק נחש שור, הוא לא מזיק.
‏תוציא אותו מפה.
‏כן.
‏קיילב?
‏תוכל לקחת אותו מהמשרד שלי אחר הצהריים.
‏עכשיו!
‏הכול בסדר. הכול בסדר.
‏נבהלתי.
‏קיילב?
‏למה הבאת נחש לבית הספר, קיילב?
‏אני מניחה שאצטרך לדבר על זה עם אימא שלך.
‏לא אכפת לי.
‏אני יודעת שזה לא נכון.
‏ראיתי אותה מנסה לתקן את השמלה הכי יפה שלה.
‏היא עשתה את זה כי היא הולכת איתו לנשף.
‏מר גרייבס? ‏-אני יודע שהוא גר למעלה.
‏חשבתי שאם אשים אותו במגף שלו, ‏הוא ייבהל ואז...
‏אימא שלי תראה שהוא מוג לב.
‏לא כמו אבא שלי.
‏הוא לא פחד מנחשים.
‏אתה מתגעגע לאבא שלך, נכון? ‏-אימא לא מדברת עליו בכלל,
‏כאילו שהיא רוצה לשכוח.
‏אולי היא פשוט לא רוצה להעציב אותך.
‏או שאולי גם קשה לה מדי לדבר על זה.
‏זיכרונות עלולים להכאיב. ‏-הם לא מכאיבים. כולם טובים.
‏ספר לי עליו. איזה מין אדם הוא היה?
‏הוא היה חזק ו...
‏גבוה, והוא היה מצחיק לפעמים.
‏הוא אהב לשיר ולשרוק.
‏הוא אהב לדוג.
‏היינו הולכים לדוג ומקימים מדורה,
‏ומבשלים את הדגים ממש על גדות הנהר.
‏נשמע שהוא אהב אותך מאוד, קיילב.
‏כן, אני מניח שכן.
‏אני מתגעגע אליו מאוד.
‏איש לא יכול להחליף אותו. אף אחד.
‏תודה, אביגייל. ‏את ואליזבת הייתן אדיבות מאוד.
‏תרקדי ואלס בשבילי?
‏בסדר. ואחזור במהרה.
‏היכנס. ‏-אלוהים, מרי, את נראית נפלא.
‏בשבילך. ‏-תודה.
‏אשים אותם במים ‏ואלך להגיד לקיילב "לילה טוב".
‏אני הולכת, קיילב.
‏אתה בטוח שאתה לא רוצה לבוא איתנו?
‏אני אוהבת אותך.
‏זה נראה כמו משהו מתוך "פיטר פן".
‏הידיים הקטנות האלה עשו עבודה נהדרת.
‏כן, נכון.
‏מדהים.
‏לא הייתי מזהה את המקום הזה בחיים.
‏בחיי, זה גורם לכורה להרגיש בר מזל.
‏זה מוצא חן בעיניי מאוד.
‏"נשף הכורים"
‏שלום. ברוכים הבאים, ברוכים הבאים, כולם.
‏קודם כול אנחנו רוצים לברך ‏את ידידינו הכורים החדשים בעיר.
‏זו דרכה של קול ואלי לקבל את פניכם,
‏ומזמן לא הייתה לנו סיבה למסיבה.
‏ובכן, נגנים, כיוונתם את הכלים מספיק, ‏בואו נתחיל מריקוד שני צעדים.
‏רקדת ואלס פעם, מר באקוס?
‏מזמן, לפני כל הצרות שלי. ‏-ובכן, אתה רוצה לנסות שוב?
‏מי תרצה לרקוד עם מישהו כמוני? ‏-אני לא בטוחה שאתה צודק.
‏אפשר?
‏אני מתגעגע אליו, אימא.
‏קיילב.
‏גם אני מתגעגעת אליו, מותק. ‏אני מתגעגעת אל אבא שלך מאוד.
‏בוא.
‏קרלה?
‏קרלה, אני מצטערת כל כך. ‏אסור היה לי לעזוב אותך.
‏זה קרה באשמתי. הייתי צריכה להקשיב לך.
‏נראה לי שאני יולדת.
‏תראה את כל הכוכבים.
‏את רואה את חגורת אוריון? ‏-כן.
‏הנה הוא.
‏הוא עדיין מחפש את אהובתו, ארטמיס. ‏-הוא ימצא אותה אי פעם?
‏אני מקווה שכן.
‏היא מקסימה כל כך.
‏החורף מתקרב. אני קופאת מקור.
‏תודה.
‏כמובן.
‏השוטר.
‏קיבלת את זה זמן קצר לפני תחילת הנשף.
‏תודה, נד. ‏-בוודאי.
‏אין תיעוד לקיומו.
‏האיש שקרן.
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא