‏בפרקים הקודמים...
‏הוא לא הגבר שאת חושבת שהוא.
‏אני יכולה להפעיל שיקול דעת ‏בנוגע לגבר שמעוניין בי.
‏אני אגנוב את לבה.
‏"אהבתי היא כוורד אדום-אדום יפתי".
‏זה שיר של רוברט ברנס.
‏"יש ניצחון במכת הסדן.
‏יש מידה טובה באמיצים והחזקים ‏שכורים את הפחם או כורתים את האלון."
‏יפה מאוד, גייב.
‏"ה...
‏לא ב... באו..."
‏ממה אתה קורא, בו?
‏אין מילה כזאת, "לא ב-באו".
‏אתה יודע שאתה פטור מקריאה בקול בקבוצה שלך.
‏ג'יימס אמר שלא הוגן שאת מדלגת עליי.
‏זה לא הוגן, גברת תאצ'ר.
‏אני קובעת מה הוגן ומה לא בכיתה שלי.
‏למה שלא תפגין קצת חמלה?
‏אתה יודע שבו חזר ללמוד רק לא מזמן ‏לאחר היעדרות ארוכה.
‏זו לא אשמתי שהמורה הקודמת אמרה לו ‏להישאר בבית כי הוא לא יודע לקרוא.
‏המורה הקודמת שלכם כבר לא אחראית פה.
‏אני כן.
‏כן, גברתי.
‏הייתי במכולת עכשיו,
‏ונד יוסט ביקש ממני למסור לך את זה.
‏זה יפה מאוד מצדך, תודה. ‏לא היית צריך לטרוח כל כך.
‏זו אינה טרחה.
‏אני מקווה מאוד שזה מה שאני חושבת שזה.
‏זה כן!
‏"תקציר ההפרעות המוחיות והנירולוגיה".
‏"עיוורון מילים מולד".
‏"סטרפוסימבוליה ואסטרטגיות קריאה". ‏-טוב, לא הבנתי מילה מזה.
‏הם פשוט הגיעו בתזמון מושלם.
‏כתבתי לאחד מהמרצים מעברי, ‏ד"ר הנשלווד, על אחד התלמידים שלי.
‏הוא טיפל בילדים
‏בעלי קשיי קריאה באופן פשוט מהפכני.
‏חשבתי שהוא שכח ממני לגמרי. ‏-לא קל לשכוח אותך.
‏תודה. נראה לי.
‏ג'ק, אני...
‏אני מרגישה רע מאוד בנוגע לכל מה שקרה.
‏אתה יודע, עם בילי. ‏-לא.
‏אין לך סיבה להרגיש רע.
‏בילי המילטון הוא נוכל. ‏הוא תחמן מקצועי.
‏זה נכון.
‏ואני נפלתי בפח שלו.
‏אבל ראיתי מבעד להצגה שלו בסוף.
‏אני לא רוצה שתאשימי את עצמך ‏על שנשבית בקסמו.
‏טוב, לא בדיוק נשביתי בקסמו.
‏לא. לא, התכוונתי שהוא שיטה בך.
‏אני לא אומר שאת שוטה, בדיוק.
‏ומה בדיוק אתה אומר?
‏לא, אני רק אומר שנשים בגיל מסוים ‏הן מטרה נוחה.
‏אתה קורא לי נואשת עכשיו. ‏-מה? לא.
‏הייתי שמחה לשבת ולדבר איתך ‏על חולשותיי הרבות,
‏אבל כפי שאתה רואה, ‏יש לי עבודה רבה לעשות.
‏אני רק מנסה לעזור לך.
‏אני רק מנסה לדבר אלייך כחבר.
‏תודה על שהבאת לי את החבילה. ‏אני מקווה שיהיה לך יום טוב.
‏הוא חצוף לחלוטין.
‏כלומר, כן, הוא זיהה את הנוכל קודם,
‏וכן, הוא הוליך אותי שולל ‏במשך זמן מה, אבל...
‏אליזבת, אולי את לא כועסת על ג'ק.
‏אולי הגאווה שלך נפצעה במקצת.
‏המצב הזה מכעיס אותך בצדק.
‏אני לא כועסת.
‏ברור שלא.
‏נראה שג'ק נהנה להזכיר לי כמה נבובה הייתי.
‏הוא אפילו רמז שהייתי ‏נואשת כל כך למצוא בעל,
‏שלא הצלחתי לחשוב באופן צלול.
‏זה מדהים.
‏אם אמשיך לגור פה, ‏הבגדים שלי יתפוצצו מעליי בסוף.
‏המתכון של סבתא שלי.
‏הוא הבהיר היטב שכשוטר רכוב,
‏הוא אינו מעוניין להתחייב לאישה,
‏ולכן אני לא מבינה למה ‏חיי האהבה שלי חשובים לו כל כך.
‏הם שמימיים. ‏-קחי עוד אחד.
‏אני לא יכולה.
‏אולי רק עוד אחד.
‏את יודעת, אביגייל,
‏המשפחה שלי העסיקה ‏כמה מהשפים הטובים ביותר,
‏מכמה מהמוסדות הקולינריים הטובים ביותר,
‏והמאפים והעוגות שלך קלילים וטעימים יותר
‏מכל מה שאכלתי בבית אי פעם.
‏את באמת חושבת כך? ‏-אני יודעת את זה.
‏נואה באמת אהב את המאפים שלי.
‏הרגשתי גאווה רבה ‏כשבישלתי לו ולבני פיטר.
‏והם באמת התרברבו בפני כולם ‏בבישול שלי לעתים קרובות,
‏אבל לא היה להם למה להשוות אותי,
‏כלומר, הם בהחלט לא הכירו את האוכל ‏העירוני המפואר שאת מדברת עליו.
‏טוב, תסמכי עליי, הם צדקו,
‏בין אם בעיר הגדולה או פה, בקול ואלי.
‏בו, מישהי באה לבקר אותך.
‏גברת תאצ'ר?
‏אם באת לדבר על שיעורי הבית שלי, ‏אני מצטער מאוד,
‏נדרש לי זמן רב מכפי שחשבתי להשלים אותם,
‏ואני מבטיח שאסיים עד מחר.
‏כבר דיברתי עם ההורים שלך.
‏אני רוצה שתישאר אחרי הלימודים ‏יום אחד השבוע, לצורך מבחן מיוחד.
‏אתה לא מוכרח לעשות את זה ‏אם אתה לא רוצה, בן.
‏אתה יודע שמחכה לך עבודה איתי במכרה ‏כשימלאו לך 15.
‏קארל, הסכמנו. מבחן קטן אחד לא יזיק.
‏אני מניח. ‏-תודה, מר גריידי.
‏אתה לא תתחרט על זה.
‏גברת תאצ'ר, אנחנו בקול ואלי. ‏העתיד של בו נמצא במכרה הזה.
‏הוא לא צריך לקרוא ‏כדי לבסס את שמו שם למטה.
‏איזה מין מבחן?
‏אל תדאג, בו. אתה לא צריך להתכונן אליו.
‏טוב. אם את חושבת שכדאי לי.
‏בו...
‏הם יפהפים.
‏אתה בנית אותם? ‏-כן.
‏מאפס? ‏-כן, גברתי.
‏מי לימד אותך? ‏-אף אחד.
‏אני פשוט רואה אותם בעיתונים ובירחונים,
‏ואז אני בונה אותם.
‏נראה לי שמעולם לא ראיתי משהו שדומה לזה.
‏אתה מוכשר מאוד, בו. ‏-תודה, גברתי.
‏ערב טוב.
‏אביגייל. ‏-ערב טוב, ג'ק.
‏מה היה פה פעם?
‏היה פה בית קפה.
‏כל הכורים הרווקים ‏היו אוכלים פה ארוחות פעם.
‏הגישו פה אוכל בלי המשקאות ‏שמגישים במסבאה, אבל...
‏האוכל לא היה מוצלח הרבה יותר, ‏והנרי גאוון סגר את המקום.
‏אני מניח שהמשקאות רווחיים יותר מאוכל.
‏בדיוק.
‏אתה צריך עוד משהו?
‏האמת שתהיתי אם תוכלי לעזור לי במשהו.
‏אעזור בשמחה, אם אוכל.
‏אם...
‏נניח שדוב הציל איילה מבואש,
‏מבואש שהייתה לו כל כוונה לפגוע בה.
‏למה האיילה כועסת על הדוב?
‏אולי הגאווה של האיילה נפגעה.
‏אולי כשהיא רואה את הדוב, היא נזכרת בכך ‏שהיה טיפשי מצדה לבטוח בבואש.
‏אני מבין.
‏יתרה מזאת, הדוב הציל את האיילה ‏מבעל חיים בלתי מהימן,
‏אבל לא הביע רצון להחליף אותו.
‏לא הבנתי.
‏ג'ק, בילי לא היה הגבר המתאים לאליזבת.
‏הוא אכן היה בואש.
‏אבל יום אחד יהיה גבר מתאים,
‏גבר טוב, שיפנה אל אליזבת בכוונות מהוגנות,
‏ואז היא תיתפס.
‏אולי עליך לגשת אליה ‏לא כשוטר שבא להציל אותה,
‏אלא כגבר.
‏אפשר לעזור לך, השוטר?
‏האמת שאני רק ג'ק הערב, כפי שאת רואה.
‏אני עומדת על טעותי.
‏איך את מתקדמת עם תלמיד הקריאה שלך?
‏אני עדיין עובדת על זה.
‏אליזבת, חשבתי על משהו.
‏אני לא רואה אותך הרבה מאז עזבתי את המסבאה.
‏הידידות שלנו חסרה לי.
‏ותהיתי אם תרצי לאכול איתי ארוחת ערב.
‏לצורך הבהרה, כשאתה אומר ‏שאתה רוצה לאכול ארוחת ערב,
‏אתה מתכוון שאתה רוצה לבוא אליי הביתה, ‏ושאני אבשל הכול?
‏לא. לא, למה את חושבת כך?
‏אם כך, מה? צ'ילי ולחם תירס במסבאה?
‏כן.
‏לא.
‏אני מניח שלא חשבתי על זה לעומק.
‏טוב, הייתי שמחה, ‏אבל אני עסוקה מאוד בעבודה,
‏ותכננתי לפנות את הארון שלי.
‏טוב, לא אמרתי לך על איזה ערב חשבתי.
‏כמובן. סליחה. ‏-מה באשר ליום שישי בערב?
‏האמת שזה בדיוק הערב ‏שבו תכננתי לפנות את הארון שלי.
‏אני מבין.
‏טוב, אולי בפעם אחרת. ערב טוב.
‏ג'ק.
‏במחשבה שנייה,
‏האמת שאני זקוקה לעזרתך ‏בנוגע לאחד התלמידים שלי.
‏כן. כמובן.
‏אם כך, אולי ניפגש פה מחר בערב?
‏אפילו אחלוק איתך קערת צ'ילי.
‏את לא רצינית, גברת סטנטון. ‏-אני רצינית לגמרי.
‏בית קפה שבו יוגשו כריכים, מרקים, ‏תה, מאפים ומאכלים נוספים.
‏רבים מהכורים החדשים רווקים ‏ואין מי שיבשל להם.
‏המסבאה מספיקה לעיר בגודל הזה.
‏אנשים צריכים מגוון, ‏מקום להתאסף בו ולאכול יחד.
‏מר גאוון,
‏אני מאמינה שבית הקפה הזה עשוי ‏לעודד אנשים להוציא את כספם בתוך העיר.
‏תציעי לי הצעה.
‏אני מוכנה להציע לך 25 אחוזים מהרווחים.
‏אשפץ את המקום בעצמי.
‏תשפצי את המקום בעצמך ‏וקחי את 25 אחוזים מהרווחים,
‏75 אחוזים יהיו של החברה.
‏חצי-חצי.
‏בסדר, חצי-חצי.
‏אבל אני רוצה את הבית שלך.
‏אני מצפה לבואן של משפחות כורים חדשות,
‏ואין לי היכן לשכן אותן.
‏מר גאוון, זה הבית שלי,
‏שבו גרתי עם בעלי, שבו הבן שלי גדל.
‏יש שני חדרים מעל בית הקפה, ‏את יכולה לגור שם.
‏אלה התנאים שלי.
‏אתן לך שבוע להחליט, אבל ההצעה תבוטל אז.
‏ואם תסלחי לי, יש לי עבודה לעשות.
‏ערב טוב, גברת תאצ'ר. ‏-ערב טוב.
‏תודה שבאת. ‏-בבקשה.
‏שב פה, בבקשה. מולי.
‏חשבתי שנאכל ארוחת ערב יחד.
‏נאכל.
‏אמרת שאתה רוצה שנהיה ידידים,
‏ואני זקוקה לידיד שיעזור לי בזה עכשיו.
‏בסדר.
‏אני עומדת לערוך מבחן אינטליגנציה.
‏המחקר מראה שכמה מהתלמידים החכמים ביותר
‏הם גם הקוראים האטיים ביותר.
‏ואיך אעזור לך בכך שאגש למבחן הזה?
‏אני צריכה מישהו להתאמן עליו. ‏אתה תהיה שפן הניסיונות שלי.
‏שפן ניסיונות? ‏-כן.
‏מדענים משתמשים בשפני ניסיון ‏לביצוע הניסויים שלהם היום.
‏טוב.
‏המבחן בכתב, אבל אני רוצה לפתוח בשאלה
‏להערכת רמת ההבנה הבסיסית שלך.
‏אני רוצה לוודא שאתה מסוגל ‏למלא הוראות פשוטות.
‏טוב.
‏תחמיא לי.
‏אני לא מבין.
‏זה מבחן פשוט שנועד לבדוק ‏אם אתה מסוגל למלא הוראות.
‏אני מבין.
‏אני מעריך את המסירות שלך לתלמידייך.
‏לא טוב?
‏אין טוב ורע,
‏זו רק הזדמנות להעריך ‏את היכולת שלך למלא הוראות.
‏לא, לא. אני רוצה להחליף את התשובה שלי.
‏טוב, זה לא נהוג, אבל אתה רשאי לעשות זאת.
‏את נראית נפלא הערב.
‏טוב מאוד.
‏קח את העיפרון, בבקשה, תהפוך את הדף ותתחיל.
‏תהיה לך שעה להשלים את המבחן,
‏ואז נוכל לאכול ארוחת ערב.
‏בחייך.
‏מה? ‏-באמת?
‏זה יראה את היכולת שלך ‏להפגין הבנה כתוצאה מתפישה חזותית.
‏אלה מילים מופשטות רבות. לא הבנתי בדיוק.
‏יש לי מילה מופשטת נוספת בשבילך,
‏בבקשה? פשוט תעשה את מה שאני מבקשת.
‏"אבל כשהוא קרא למלי גריי, ‏הוא עשה ממנה צחוק,
‏וכשהיא ראתה את רגלי העץ שלו, ‏היא התחילה להסיר אותן."
‏צדקת.
‏היה קן ציפורים בארובה.
‏חששנו להדליק את הכיריים כששמענו ציוצים.
‏הצלת את הגוזלים?
‏הם לא נפגעו כשהזזת אותם, נכון?
‏לא, לא. שמתי אותם בעץ האלון שליד הבאר.
‏הם בריאים ושלמים. ‏-אנחנו אסירי תודה לך.
‏אלה הדברים שאדם היה מטפל בהם.
‏אבא שלי יכול לעשות הכול. ‏-טוב, אתן בוודאי מתגעגעות אליו מאוד.
‏ברכת האש. תודה, השוטר.
‏אימא אומרת שאבא יחזור הביתה ‏בעוד שבוע או שבועיים.
‏טוב, אלה חדשות טובות מאוד.
‏טוב. בואו ניתן לשוטר ג'ק לחזור לעבודה שלו.
‏בואו נעלה למעלה ונכין את שיעורי הבית שלכן.
‏כן, אימא. ‏-כן, אימא.
‏אני מרגישה שאנוכי מצדי להגיד את זה,
‏כשמשפחות רבות כל כך ‏איבדו את הבעלים ואת האבות שלהן,
‏אבל כשאדם יחזור אלינו,
‏לא נראה לי שאתן לו ‏לצאת מהבית הזה שוב לעולם.
‏אני יכול להבין את זה.
‏כשכמעט מאבדים מישהו שאוהבים,
‏מבינים שכל הוויכוחים הקטנים ‏על דברים פשוטים,
‏דברים חסרי משמעות, פשוט כבר לא משנים.
‏ג'ק. ‏-אני צריך לדבר איתך.
‏היכנס, בבקשה.
‏תודה.
‏ממה להתחיל?
‏החיים קצרים מכדי שניאחז בתלונות קטנוניות.
‏אני מסכימה לחלוטין. ‏-יופי.
‏אני רוצה שתדעי שאם תצטרכי משהו אי פעם,
‏אם תהיה לך הדאגה הקטנה ביותר בעולם,
‏את יכולה לסמוך עליי.
‏את יכולה לדפוק על דלתי, ביום ובלילה.
‏תודה. ‏-בבקשה.
‏ואם תיתני לי הזדמנות נוספת,
‏אוכל לסדר משהו טוב יותר ‏מצ'ילי ולחם תירס במסבאה.
‏מבריק. פשוט מבריק. ‏-נראה לי שאני צריכה לשבת.
‏שמעת מה גברת תאצ'ר אמרה, אימא?
‏היא אמרה שאני חכם.
‏הצעד הראשון בתהליך העזרה לבו ‏היה מבחן האינטליגנציה.
‏הוא קיבל ציון גבוה להפליא.
‏אני לא יכול לחכות עד שאבא יחזור הביתה ‏ואוכל לספר לו.
‏אבל אני מבולבלת.
‏איך הוא ניגש למבחן אם הוא לא יודע לקרוא?
‏אני קראתי לבו את השאלות, והוא זכר את כולן.
‏אני חושבת שבו סובל ממחלה ‏שנקראת "עיוורון מילים".
‏השם המפואר שלה הוא "דיסלקציה". ‏-מעולם לא שמעתי על דבר כזה.
‏המחקר חדש מאוד,
‏אבל אני חושבת ‏שבאמצעות הכלים והשיטות הנכונים,
‏בו יוכל ללמוד לקרוא.
‏ידעתי.
‏המורה המרושעת הזקנה שהייתה לנו לפנייך
‏אמרה כל הזמן שהוא אטי מכדי לקרוא, ‏אבל ידעתי שזה לא ייתכן.
‏יש לי הרגשה שהכול עומד להשתנות.
‏ובו, באמצעות השיטות שאני לומדת,
‏אני חושבת שתוכל להיות כל מה שתרצה.
‏רופא או מדען... ‏-או מורה, גברת תאצ'ר.
‏זה מחמיא לי.
‏אם כך, מתי מתחילים?
‏אלוהים.
‏אביגייל, איפה היית כל היום?
‏עבדתי על מיזם.
‏אני מצטערת, הבנתי פתאום שאין ארוחת ערב.
‏אני בסדר. חיממתי שאריות.
‏ובכן, מהו המיזם הזה?
‏אני עדיין לא מוכנה להגיד,
‏אבל כשאהיה מוכנה, את תדעי ראשונה.
‏פיטר היה גבוה יותר ממני כשהגיע לגיל 13.
‏הבית הזה מלא בזיכרונות.
‏אביגייל,
‏מה יש?
‏אני כבר לא רעיה.
‏אני כבר לא אם.
‏פשוט קשה לי למצוא תכלית עכשיו.
‏לפני שהגעתי לכאן,
‏חשבתי שהתכלית שלי היא ‏ללמד בבית ספר בעיר גדולה.
‏אלוהים סגר את הדלת הזו, ‏ופתח דלת אחרת,
‏דלת משמעותית הרבה יותר, ‏והיא ההוראה פה, בקול ואלי.
‏ואני פשוט יודעת שאלוהים יראה לך ‏מה הוא רוצה גם בשבילך, אביגייל.
‏תודה, אליזבת.
‏זו עצה טובה.
‏טוב, אני מותשת. אני הולכת לישון.
‏לילה טוב. ‏-לילה טוב.
‏"החתול רץ מהר." ‏-"החתול רץ מהר."
‏"החתול רץ מהר." ‏-"החתול רץ מהר." יפה מאוד.
‏ועכשיו, תמחא כפיים לפי המקצב של המשפט הזה.
‏"החתול רץ מהר."
‏שינו את סדר המילים הפעם. זה בסדר.
‏"החתול המהיר רץ." רואה?
‏"החתול המהיר רץ." זה שונה במקצת הפעם.
‏זה בסדר, זה בסדר. בוא נעבור למשפט הזה.
‏"ג'יין ראתה את הבית הגדול."
‏בוא נשיר את זה יחד, בסדר?
‏אבל כבר ניסיתי לשיר...
‏מה את עושה, גברת תאצ'ר? מה קורה פה?
‏אנחנו רק עובדים על תרגילי קריאה.
‏אילו תרגילים?
‏שמעתי אותך מדברת רק על איזה מבחן.
‏קארל, אל תגער בהם.
‏נתתי לגברת תאצ'ר רשות להתחיל לעבוד עם בו.
‏למה לא סיפרת לי?
‏כי לא רציתי שתשלול את זה ‏עוד לפני שזה יספיק לעזור לו.
‏הוא צריך את זה.
‏בו, אתה מוכן לעלות למעלה, בבקשה?
‏אני צריך להחליף מילה עם גברת תאצ'ר.
‏מר גריידי, ‏השיטות האלה יעזרו לבו ללמוד לקרוא.
‏אני בטוחה בזה.
‏תקשיבי, אני לא רוצה ‏להיות כפוי טובה, גברת תאצ'ר,
‏אבל שמעתי מה קורה פה,
‏והשיטות המפוארות שלך לא משנות כלום.
‏בו פשוט שינן את מה שרצית שהוא יגיד,
‏ואז הוא דקלם את זה, ‏כפי שהוא עשה תמיד,
‏עד ששינית לו הכול, ‏והוא לא הצליח לעשות זאת יותר.
‏זה עשוי להימשך עוד זמן,
‏אבל המחקר אומר שבאמצעות חזרה...
‏אני מצטער, אבל לא אתן לך לטפח בו תקוות
‏למשהו שלא יקרה לעולם.
‏מר גריידי,
‏למה אתה חושש כל כך לתת לבו לנסות את זה?
‏כי אני אוהב את הבן שלי,
‏ואני יודע שהעולם הזה ‏יכול להיות אכזרי מאוד,
‏ואני לא רוצה לאפשר לו לרסק אותו.
‏העיקר שאתה לא תהיה מי שירסק אותו.
‏יש לו יום הולדת בעוד שבוע.
‏אם תלמדי אותו לקרוא עד אז,
‏ארשה לו להישאר ולהמשיך ללמוד.
‏אם לא, הוא יבוא לעבוד איתי במכרה.
‏שבוע אינו מספיק.
‏צריך למצוא את השילוב המתאים, ‏זה כמו לפרוץ מנעול.
‏אני מצטער, אבל יהיה לך שבוע.
‏טוב, אמילי, תורך לקרוא בקול עכשיו.
‏"החתול רץ מהר. החתול המהיר רץ.
‏"רוץ, רוץ, רוץ, אחרי העטלף, ‏חתול מהיר, רוץ מהר."
‏זה קל מדי, גברת תאצ'ר. ‏אפשר לעבור לרמה הבאה, בבקשה?
‏כן, אמילי, את יכולה להמשיך.
‏"ועכשיו, פאני, השליכי את זה ‏לראש החומה, אם את יכולה."
‏יפה מאוד.
‏אליזבת? ‏-אני מצטערת, אני יודעת שכבר מאוחר.
‏מה קרה? ‏-מדובר באביגייל.
‏היא חוזרת הביתה מאוחר מאוד בלילה.
‏היא אומרת שהיא עובדת על משהו, ‏אבל היא נראית מדוכאת מאוד.
‏היא לא חזרה הביתה הלילה, ואני דואגת לה.
‏נראה לי שאני יודע איפה היא.
‏באמת? ‏-כן.
‏בואי. אקח אותך אליה. ‏-כן.
‏יש לי הרגשה שעדיף ‏שתנהלו את השיחה הזו ביניכן.
‏אביגייל?
‏מה את עושה פה? ‏-אליזבת.
‏איך ידעת איפה אני? ‏-ג'ייק לקח אותי.
‏הוא אומר שאת פה כל ערב השבוע.
‏מה קורה?
‏האמת שהכול באשמתך.
‏לפני כמה ימים, כשנהנית מהמאפים שלי
‏ואמרת שכל השפים המפוארים בבית ‏מעולם לא בישלו משהו טעים יותר,
‏התחלתי לחשוב. ‏אולי אוכל לפתוח את בית הקפה מחדש?
‏זו תהיה התחלה חדשה נהדרת בעבורי. ‏-אביגייל, זה רעיון נהדר.
‏נפגשתי עם גאוון בניסיון לעשות עסקה,
‏אבל הייתי צריכה לדעת שהוא יקשה עליי.
‏הוא אמר שהוא ירשה לי לפתוח את בית הקפה, ‏אבל עליי לתת לו את הבית שלי.
‏הבית שלך? ‏-יש לי שבוע להחליט.
‏זה מחיר גבוה, ‏והנטייה הראשונית שלי הייתה לסרב,
‏אבל אז הבנתי
‏שנואה ופיטר כבר לא גרים בבית הזה.
‏הם איתי, באשר אלך.
‏ואני צריכה למצוא תכלית חדשה לחיי,
‏אני צריכה למצוא סיבה חדשה ‏לקום מהמיטה בבוקר.
‏אני מבינה. ואני יודעת שתהיי הצלחה מסחררת.
‏אבל למה הסתרת את זה?
‏מעולם לא ניסו לעשות דבר כזה בעיר.
‏לא רציתי שתחשבי שאני משוגעת.
‏לא הייתי חושבת ככה בחיים. ‏-אולי את צריכה.
‏גאוון מהמר נגדי, ואולי הוא צודק.
‏אני לא יודעת, אליזבת, אולי זה מסוכן מדי,
‏לאבד את הבית בשביל חלום טיפשי.
‏אביגייל, לא אעלה על דעתי ‏להגיד לך מה לעשות,
‏אבל את אחת מהנשים ‏המדהימות ביותר שהכרתי בחיי.
‏לא חשבת שתוכלי לעזור לקרלה ‏ללדת את התאומים,
‏אבל כל השלושה לא היו בחיים עכשיו ‏אלמלא את.
‏וכל האלמנות היו מאבדות את ביתן
‏אם לא היית מובילה אותן לתוך המכרה.
‏אני מאמינה בך.
‏ואני מאמינה שאת יכולה להשיג כל דבר שתרצי.
‏תודה. זה חשוב לי מאוד.
‏תכננתי לאפות עוגיות לילדים,
‏אבל נרדמתי והבצק התקלקל.
‏הן מתוקות. הצורות האלה.
‏יש לך עוד מהבצק הזה?
‏בו.
‏אצטרף אליכם מיד, אבא.
‏אתה הולך למכרה?
‏כן, גברת תאצ'ר.
‏אבל בדיוק מצאתי משהו.
‏המחקר אומר שאנשים שסובלים מעיוורון מילים ‏חושבים באופן תלת ממדי.
‏זו הסיבה שאתה טוב כל כך בבניית הדגמים שלך,
‏כי אתה מבין אותם.
‏גברת תאצ'ר, אני בכלל לא מבין ‏מה את מנסה להגיד.
‏תן לי להסביר.
‏אתה לא זוכר את המילים ואת האותיות
‏כי הן סתם קווים וצורות על הדף.
‏אבל תראה, זו האות "סי". ‏עשיתי ממנה חתול.
‏הצליל שהאות הזו מייצגת הוא ק'.
‏כבר החלטתי. יהיה בסדר.
‏בבקשה, בו.
‏יש עוד שבוע עד יום ההולדת שלך.
‏זה עדיף.
‏תודה על שניסית לעזור לי. ‏-בו...
‏אבל זה עדיף.
‏מסמך אמון
‏אני מוכרח להגיד שאני מופתע לשמוע ‏שאת רוצה לעשות את זה, גברת סטנטון.
‏תאמין לי, גם אני. ‏-את רק צריכה לחתום
‏בתחתית הדף, ‏ותוכלי להתחיל לנהל את בית הקפה.
‏"אביגייל סטנטון"
‏ברכותיי. ‏-תודה.
‏אתן האלמנות העברתן אותי גיהינום ‏בגלל הבתים האלה.
‏אני שמח לקבל אחד מהם בחזרה סוף סוף.
‏רק למען הפרוטוקול, ‏העיר הזו לא תתמוך בבית קפה לעולם.
‏איך אתה יודע?
‏אני לא יודע הרבה, אבל אני מבין בעסקים.
‏ואם קול ואלי הייתה מוכנה למסעדה נוספת,
‏הייתי פותח אותה בעצמי.
‏וילונות יפים יקשטו את המקום מיד.
‏טוב, אומרים שקצת גשם הוא סימן למזל.
‏"החתול רץ מהר"
‏הוא הצליח.
‏הרחתי עוגיות, גברת סטנטון. את מוכרת אותן?
‏עוד לא פתחתי רשמית, מיילס, ‏אבל בוא נראה מה אפשר לעשות.
‏בבקשה. הן על חשבון הבית. ‏-תודה רבה.
‏מיילס, אני מניחה שאתה הלקוח הראשון שלי.
‏אני מקווה מאוד שיהיו לך עוד. ‏-למה?
‏כי את תצטרכי אותן.
‏קארל, נסה לשמור על ראש פתוח, בבקשה,
‏ותקשיב למה שגברת תאצ'ר אומרת.
‏כבר שמעתי את כל מה שיש לשמוע.
‏בו.
‏אתה מוכן לקרוא לנו, בבקשה? ‏-טוב, זהו זה.
‏בו, אתה לא מוכרח לעשות את זה.
‏"החתול רץ מהר.
‏החתול המהיר רץ.
‏רוץ, רוץ, רוץ,
‏אח... אח... אחר..." ‏-"אחרי".
‏"אחרי העטלף, חתול מהיר,
‏רוץ מהר." ‏-אלוהים אדירים.
‏איך?
‏"חתול, רוץ, רץ, עטלף"
‏"לשחק, ברז, חתול"
‏"ברז, חתול"
‏אני רואה אותן עכשיו, אבא. ‏אני מבין אותן סוף סוף.
‏איך קוראים לאות הזו? ‏-"אס".
‏"אס", כמו "נחש". ‏-כן.
‏וזה?
‏מה כתוב פה? ‏-"חתול".
‏ח-ת-ו-ל. כתוב פה "חתול".
‏חתול.
‏קדימה, בואו נלך. ‏-גייב, מה קורה פה?
‏מוכרים עוגיות בבית הקפה הישן. ‏צריך למהר, לפני שייגמרו.
‏תיהנו מהעוגה.
‏תודה. ‏-אלוהים, אביגייל.
‏מה כל זה?
‏אחרי שמסרתי לגאוון את הבית...
‏כן.
‏הדלקתי את התנור,
‏ואני מניחה שריח המאפים הטריים ‏משך לכאן את כל האנשים האלה.
‏הם עומדים ליד הדלת שלי מאז הבוקר.
‏אני גאה בך מאוד. עשית זאת.
‏בזכות העידוד שלך. ‏-סליחה, גברתי.
‏התור מתחיל שם. ‏-מצחיק מאוד.
‏זה מדהים, נכון? ‏-כן.
‏זו הוכחה לכך שאם רוצים במשהו מספיק, ‏מוצאים את הדרך להשיג אותו.
‏אני מניחה שאתה צודק. ‏-שלום, גברת תאצ'ר.
‏שלום. ‏-השוטר ג'ק.
‏ג'ולין, מה שלום הגוזלים?
‏קראתי לאחד מהם על שמך,
‏כי הנוצות האדומות שלו דומות למעיל שלך.
‏לכבוד הוא לי. ‏-בואי, ג'ולין.
‏אתה לא צריך לתקן כלום יותר. ‏אבא שלי יחזור הביתה מחר.
‏הכורה היחידי שניצל מהאסון
‏יחזור הביתה מבית החולים מחר,
‏עסק חדש משגשג.
‏העיר הזו צומחת במהירות.
‏היא תהיה גדולה בקרוב, ‏בדיוק כמו קייפ פולרטון,
‏ולא תהיה לך סיבה לעזוב.
‏נכון.
‏אבל יש לי סיבה נוספת להישאר.
‏באמת? ‏-כן.
‏נראה לי הוגן שאת ‏תיגשי למבחן שאני ניגשתי אליו,
‏ונתחיל במטלה בסיסית ‏לבדיקת היכולת שלך למלא הוראות.
‏באמת?
‏כן, זה חלק חשוב מהמבחן.
‏בסדר.
‏יופי.
‏את מסכימה לסלוח לי
‏על כל דבר טיפשי שאמרתי או עשיתי אי פעם?
‏אני לא יודעת. יש דברים רבים כל כך.
‏טוב, איש לא אמר שהמבחן יהיה קל.
‏אני יכולה למלא את ההוראות האלה. ‏-אני שמח.
‏זה סוף המבחן? ‏-ממש לא.
‏החלק בכתב מתחיל עכשיו.
‏טוב, הנה טעות נוספת.
‏אתה בטוח שאתה בודק אותו כמו שצריך?
‏תירגעי. סיימתי את הלימודים בהצטיינות.
‏ג'ק, אתה נשאר ער בלילות ‏וחושב על דרכים לשגע אותי?
‏לא, אני לא צריך לעשות זאת. ‏זה בא באופן טבעי.
‏טוב.
‏אתה מתכוון להגיד לי או לא?
‏את בטוחה שאת רוצה לדעת? ‏-ברור שאני רוצה לדעת.
‏מתברר שאת לא חכמה כפי שחשבתי.
‏זה לא נכון.
‏ג'ק, זו נקמה על המבחן שאני ערכתי לך?
‏לא. לא, באמת לא הצלחת כל כך.
‏תראה לי.
‏ג'ק, תראה לי. ‏-לא.
‏תראה לי. תן לי את זה, בבקשה. ‏-לא. טוב, פשוט תירגעי.
‏תרגום כתוביות: ענת שפירא