Tidigare på When Calls the Heart:
-Han är inte den du tror han är. -Jag kan ta egna beslut
-när en man är intresserad av mig. -Jag ska stjäla hennes hjärta.
"Min kärlek är som en röd ros."
Det är från en Robert Burns-dikt.
"Det finns seger i städets slag.
Det finns merit i den modiga och starka som gräver gruvan eller fäller eken."
Väldigt bra, Gabe.
"De...
De no..."
Var läser du från, Bo? "Nobaba" är inte ett ord.
Du vet att du inte behöver läsa högt i gruppen.
James sa att det inte är rättvist att jag skippar det.
Det är det inte, miss Thatcher.
I mitt klassrum bestämmer jag vad som är rättvist.
Vad sägs om att visa medlidande?
Du vet att Bo precis börjat skolan efter en lång frånvaro.
Den gamla läraren bad honom stanna hemma för att han inte kan läsa.
Er gamla lärare bestämmer inte längre.
Jag gör det.
Ja, ma'am.
Jag var i affären och Ned Yost frågade om jag kunde ge den här till dig.
Vad snällt. Det behövde du inte göra.
Inga problem.
Jag hoppas att det är det jag tror.
Det är det.
Kompendiet för hjärnsjukdomar och neurologi.
Kongenital ordblindhet.
Strephosymbolia och lässtrategier.
Jag förstår inte ett ord.
De kunde inte kommit mer lägligt.
Jag skrev till en gammal professor, dr Henshelwood, om en av mina studenter.
Han har utfört arbete med barn med lässvårigheter
som är revolutionärt.
-Jag trodde han hade glömt bort mig. -Du är inte lätt att glömma.
Tack.
Tror jag.
Jack, jag...
Jag känner mig dum för allt som hände.
-Du vet, med Billy. -Nej.
Du behöver inte känna dig dum.
Billy Hamilton var en bedragare.
Han var en professionell manipulatör.
Det är sant.
Och jag blev lurad.
Men jag såg genom hans charad...
Jag vill inte att du ska ge dig själv skulden för att du blev förtrollad.
Jag blev inte precis förtrollad.
Nej, jag menade att han lurade dig.
Jag säger inte att du är lättlurad.
Vad är det du säger?
Jag säger bara att kvinnor i en viss ålder är lätta måltavlor.
Kallar du mig desperat nu?
Vad? Nej.
Jag vill gärna prata om mina svagheter,
men som du kan se, så har jag mycket att göra.
Jag försöker bara hjälpa dig.
Jag försöker prata med dig som en vän.
Tack för att du tog hit paketet.
Jag hoppas att du får en fin dag.
Han är oförskämd.
Han såg genom bedragaren först,
-och, ja, jag blev lurad ett tag, men... -Elizabeth.
Det kanske inte är Jack du är sur på. Kanske är din stolthet sårad.
Du har anledning till att vara arg på situationen.
-Jag är inte arg. -Tydligen inte.
Jack verkar gilla att påminna mig om hur dum jag var.
Han antydde att jag var desperat att hitta en make och inte kunde tänka klart.
Den här är otrolig.
Om jag fortsätter bo här spricker mina kläder.
Min mormors recept.
Han har gjort det tydligt
att som Mountie är han inte intresserad av att binda sig till en kvinna.
Så jag förstår inte varför han är så intresserad av mitt kärleksliv.
De är gudomliga.
Ta en till.
Nej.
Kanske bara en till.
Du vet, Abigail, min familj har anställt de bästa kockarna
från de bästa kulinariska skolorna,
och dina scones och pajer är godare än någon jag ätit hemma.
-Tycker du det? -Det vet jag.
Noah älskade mina bakelser.
Det gjorde mig stolt att laga mat för honom och min son, Peter.
Och de skröt ofta om min matlagning till andra,
men de hade bara mig att jämföra med.
Inte den där fina storstadsmaten du pratar om.
Lita på mig, de hade rätt,
vare sig det gäller en storstad eller här i Coal Valley.
Bo, du har besök.
Miss Thatcher?
Om det gäller mina läxor, så är jag ledsen.
Det tar längre tid än jag trodde, och jag lovar att göra dem i morgon.
Jag har redan pratat med dina föräldrar.
Jag vill att du stannar kvar efter skolan för ett speciellt test.
Det är inget du behöver göra om du inte vill.
När du fyller 15 så har du jobb i gruvan med mig.
Carl, vi var överens.
Ett litet test skadar inte.
-Jag antar inte det. -Tack, mr Grady.
Ni kommer inte ångra det.
Miss Thatcher, detta är Coal Valley.
Bos framtid finns i gruvan.
Han behöver inte läsa för att skapa sig ett namn där
Vad är det för test?
Oroa dig inte, det är inget du behöver studera för.
Okej. Om du tycker det.
Bo.
Dessa är vackra.
Har du gjort dem?
Japp.
Från början?
Ja, ma'am.
Vem har lärt dig?
Ingen.
Jag ser dem i tidningar, och sen skapar jag dem.
Jag har aldrig sett något liknande.
-Du har talang, Bo. -Tack, ma'am.
God kväll.
Åh, Abigail.
God kväll, Jack.
Vad brukade finnas här?
Åh, det var ett café.
Förr brukade alla gruvarbetare som var singlar äta här.
Det var mat utan saloonens drinkar,
men maten var inte mycket bättre, och Henry Gowen stängde det.
Mer vinst i alkohol än mat, antar jag.
Exakt.
Var det något annat?
Jag undrar om du kan hjälpa mig med något.
Gärna, om jag kan.
Om...
...låt oss säga en björn räddade ett rådjur från en skunk...
...en skunk som hade för avsikt att skada henne...
...varför skulle rådjuret vara argt på björnen?
Rådjurets stolthet kanske är sårad.
Björnen kanske påminner henne om att hon var dum nog att lita på en skunk.
Jag förstår.
Dessutom räddade björnen rådjuret från ett opålitligt djur,
men verkade inte vilja ersätta honom.
Jag hänger inte med.
Jack.
Billy var inte rätt man för Elizabeth.
Han var verkligen en skunk.
Men en dag kommer det en lämplig man.
En bra man,
som kommer närma sig Elizabeth med vänliga avsikter,
och sen blir hon upptagen.
Kanske närma dig henne,
inte som en konstapel som ska rädda henne, men som en man.
Kan jag hjälpa dig, konstapeln?
Det är bara Jack i kväll, som du kan se.
Jag hade fel.
-Hur går det med din student? -Jobbar fortfarande på det.
Elizabeth, jag har funderat.
Jag ser dig inte så ofta sedan jag flyttade ut från saloonen.
Jag saknar vår vänskap.
Jag undrar om du skulle vilja äta middag med mig?
För att vara tydlig,
när du säger att du vill äta middag, så vill du komma till mitt hus
-där jag lagar maten? -Nej.
Nej. Varför tror du det?
Vad annars?
Chili och majsbröd här på saloonen?
Ja.
Nej.
Jag antar att jag inte har planerat det.
Gärna, men jag är upptagen med jobb,
och jag planerade att städa min garderob.
Jag sa inte vilken kväll jag tänkte mig.
Självklart. Ledsen.
Vad sägs om fredag kväll?
Det var den kvällen jag planerade städa ur min garderob.
Jag förstår.
Kanske någon annan gång. God kväll.
Jack.
Vid närmare eftertanke...
...så behöver jag din hjälp med en av mina studenter.
Ja. Självklart.
Så du kan väl möta mig här i morgon kväll?
Jag delar en skål chili med dig.
Du kan inte mena allvar, mrs Stanton.
Jag menar allvar.
Ett café som serverar mackor, soppor, te, bakelser och annat.
Många nya gruvarbetare är singlar och har ingen som lagar mat.
Saloonen räcker för en sån här liten stad.
Folk behöver ombyte.
Ett ställe ett samlas och bryta bröd på.
Mr Gowen, jag tror att caféet kan få folk att spendera sina pengar i stan.
Ge mig ett erbjudande.
Jag är villig att erbjuda dig 25 procent av vinsten.
Jag fixar till stället själv.
Fixar du stället själv får du 25 procent av vinsten.
Sjuttiofem procent går till bolaget.
Femtio-femtio.
Femtio-femtio, då.
Men jag vill ha ditt radhus.
Jag har nya gruvarbetarfamiljer på väg,
och jag har ingen plats för dem.
Mr Gowen, det är mitt hem.
Där jag bodde med min man, där min son blev uppfostrad.
Det finns två rum ovanför caféet. Du kan bo där.
Det är mina villkor.
Du får en vecka för att bestämma dig, sen försvinner erbjudandet.
Ursäkta mig, jag har jobb att göra.
God kväll, miss Thatcher.
God kväll.
Tack för att du kom.
Varsågod.
Sätt dig här, mitt emot mig.
Jag trodde att vi skulle äta middag.
Det ska vi.
Du sa att du ville vara vänner, och nu behöver jag en väns hjälp.
Visst.
Jag ska utföra ett intelligenstest.
Forskning visar att några av de smartaste studenterna
även är de långsammaste läsarna.
Hur hjälper det att jag gör testet?
Jag behöver någon att öva på.
Du blir min försökskanin.
-Försökskanin? -Ja.
Vetenskapsmän använder försökskaniner för experiment.
Okej. Det är ett skriftligt test.
Men jag vill öppna med en fråga för att utvärdera din läsförståelse.
Jag vill se att du kan följa enkla instruktioner.
Okej.
Ge mig en komplimang.
Jag förstår inte.
Ett enkelt test för att avgöra om du kan följa instruktioner.
Jag förstår.
Jag beundrar hur engagerad du är i dina studenter.
Inte bra?
Det finns inget bra eller dåligt. Jag ska bara se
-om du kan följa instruktioner. -Nej, jag vill ändra mitt svar.
Det är väldigt okonventionellt, ¨men det får du.
Du är väldigt vacker i kväll.
Väldigt bra.
Ta din penna, vänd på sidan och börja.
Du har en timme på dig att avsluta provet.
Sen kan vi äta middag.
-Kom igen. -Vad?
Verkligen?
Det visar din förmåga till att förstå nåt som provoceras av visuell uppfattning.
-Många ord jag inte förstår där. -Här är ett till ord.
Snälla...
...gör som jag ber.
"Men när han ropade på Melly Gray, började hon hånskratta.
Och när hon såg hans träben började hon ta av dem."
Du hade rätt.
Det fanns ett fågelbo i skorstenen.
Vi vågade inte tända ugnen när vi hörde kvittrandet.
Räddade du fåglarna? De blev inte skadade när du flyttade dem?
Nej, jag lade dem i eken vid brunnen.
I säkerhet.
Vi är så tacksamma. Det är sånt här Adam brukade ta hand om.
Min pappa kan göra allt.
Ni måste sakna honom väldigt mycket.
Eldens välsignelse.
Tack, konstapeln.
Mamma säger att pappa kommer hem om en eller två veckor.
Det är goda nyheter.
Låt Mountie Jack återgå till jobbet.
-Nu går vi upp och gör läxor. -Ja, mamma.
Ja, mamma.
Det känns själviskt att säga det här
när så många familjer har förlorat sina makar och pappor,
men när vi får tillbaka Adam, tänker jag nog aldrig släppa ut honom igen.
Det kan jag förstå.
När man nästan förlorar någon man bryr sig om,
inser man att alla små bråk över meningslösa saker,
de spelar ingen roll längre.
-Jack. -Jag måste prata med dig.
Snälla, kom in.
Tack.
Var börjar jag?
Livet är för kort för att hålla fast vid olägenheter.
Jag håller med.
Bra.
Jag vill att du ska veta om du behöver något...
...även om det är det minsta i hela världen...
...så finns jag här.
Knacka på min dörr dag som natt.
Tack.
Varsågod.
Om du ger mig en andra chans,
så kan jag bättre än chili och majsbröd på saloonen.
Briljant.
Jag måste sätta mig.
Hörde du vad miss Thatcher sa, mamma?
Hon sa att jag är smart.
Det första steget för att hjälpa Bo var ett intelligenstest.
Han fick extremt höga poäng.
Jag vill så gärna berätta för pappa.
Men jag är förvirrad.
Hur kan ha ta ett test om han inte kan läsa?
Jag läste frågorna, och han kom ihåg dem.
Jag tror att Bo lider av ordblindhet.
Ett fint namn är dyslexi.
-Har aldrig hört talas om det. -Forskningen är ny.
Men jag tror att med rätt verktyg och metoder, så kommer Bo kunna läsa.
Jag visste det.
Den gamla lärarinnan vi hade innan dig
sa att han lärde sig långsamt, men jag visste att hon inte hade rätt.
Jag har en känsla av att det kommer förändras.
Och Bo, med teknikerna jag har studerat,
tror jag att du kan bli vad du än vill.
-En läkare, eller en vetenskaps... -Eller en lärare, miss Thatcher.
Bo, jag är smickrad.
När börjar vi?
Herregud. Abigail.
Var har du varit hela dagen?
Jobbat på ett projekt.
Förlåt, jag insåg just att det inte finns middag.
Det är okej. Jag värmde lite rester.
Så...
...vad är det för projekt?
Jag är inte redo att avslöja det än,
men du blir den första jag berättar det för.
Peter var längre än mig när han var 13.
Det här huset har så många minnen.
Abigail.
Vad är det?
Jag är inte längre en fru...
...jag är inte längre en mor.
Jag kämpar med att hitta mitt syfte nu.
Innan jag kom hit...
...trodde jag att mitt syfte var att utbilda på en storstadsskola.
Gud stängde den dörren, och han öppnade en annan...
...en av större betydelse...
...och det är att utbilda här i Coal Valley.
Jag vet att Gud kommer visa dig vad han har planerat för dig med, Abigail.
Tack, Elizabeth.
Det var ett bra råd.
Jag är trött och ska lägga mig.
-God natt. -God natt.
-"Katten sprang snabbt. -"Katten sprang snabbt.
-Katten sprang snabbt." -Katten sprang snabbt." Mycket bra.
Klappa till den här meningen.
Katten sprang snabbt.
De bytte på orden den gången. Det är okej. "Den snabba katten sprang."
Ser du? "Den snabba katten sprang." Lite annorlunda den gången.
Det är okej. Vi tar den här meningen istället.
"Jane såg det stora huset."
Låt oss sjunga tillsammans.
-Men jag har redan försökt sjunga... -Vad gör du, miss Thatcher?
Vad är det här?
Vi jobbar på några läsövningar.
Vilka övningar? Jag hörde bara att du pratade om ett test.
Carl, skäll inte ut dem.
Jag tillät miss Thatcher att börja jobba med Bo.
Varför berättade du inte?
Jag ville inte att du skulle avvisa det om det kunde hjälpa.
Han behöver det här.
Bo, kan du gå upp? Jag måste prata med miss Thatcher.
Mr Grady, de här teknikerna kommer hjälpa Bo att lära sig läsa.
-Jag är säker på det. -Hör på,
jag vill inte låta otacksam, miss Thatcher,
men jag hörde vad som försiggick här inne,
och dina fina tekniker gjode inte nån skillnad.
Bo kom bara ihåg vad du ville att han skulle säga.
Han reciterade det till dig som alltid.
Till du ändrade det, och sen kunde han inte göra det.
Det kanske tar tid, men forskningen visar att med repetition...
Ledsen, jag tänker inte låta dig ge honom hopp
-om något som aldrig kommer hända. -Mr Grady...
...varför är du så rädd för att låta Bo prova det här?
För att jag älskar min grabb...
...och jag vet hur grym världen kan vara,
och jag vill inte se den krossa honom.
Så länge du inte är den som krossar.
Han fyller år om en vecka.
Om han läser då, så får han fortsätta sin skolning.
Om inte, kommer han och jobbar i gruvan med mig.
En vecka räcker inte.
Vi måste hitta rätt kombination. Det är som att dyrka ett lås.
Ledsen, men du får en vecka.
Okej, Emily, det är din tur att läsa högt nu.
"Katten sprang snabbt.
Den snabba katten sprang.
Spring efter fladdermusen. Den snabba katten sprang snabbt!"
Detta är för enkelt, miss Thatcher. Får jag gå till nästa nivå?
Ja, Emily, du for gå vidare.
"Fanny, kasta den till toppen av väggen om du kan."
Väldigt bra.
-Elizabeth? -Förlåt, jag vet att det är sent.
-Vad står på? -Det är Abigail.
Hon kommer hem sent på kvällen.
Hon säger att hon jobbar på nåt, men hon verkar deprimerad.
Hon kom inte hem i kväll, och jag är orolig för henne.
Jag tror att jag vet var hon är.
-Gör du? -Ja.
Kom igen.
-Jag ska visa dig. -Här.
Jag har en känsla av att den här konversationen är bättre mellan er två.
Abigail?
Vad gör du här?
Elizabeth.
-Hur visste du att jag var här? -Jack visade mig.
Han säger att du varit här varje kväll.
Vad pågår?
Detta är ditt fel.
Häromdagen, när du njöt av mina scones,
och du sa att de fina kockarna där hemma
inte hade lagat något bättre, så började jag tänka på
om jag kunde öppna caféet igen?
Det vore en bra nystart för mig.
Åh, Abigail, det är en underbar idé.
Jag försökte sluta ett avtal med Gowen,
men jag skulle vetat att han skulle göra det svårt.
Han sa att han skulle låta mig öppna caféet,
men jag måste ge honom mitt hem.
Ditt hem?
Jag måste bestämma mig inom en vecka.
Det är ett högt pris, och först ville jag säga nej,
men sen insåg jag att Noah och Peter inte bor i det huset längre.
De är med mig var jag än går...
...och jag måste hitta ett nytt syfte i livet.
Jag måste hitta en anledning till att vakna på morgonen.
Jag förstår,
och jag vet att du skulle göra succé.
Men varför hålla det hemligt?
Ingen i stan har försökt sig på något sånt här.
Jag ville inte att du skulle tro att jag var galen.
-Det skulle jag aldrig tro. -Det kanske du borde.
Gowen satsar mot mig, och han kanske har rätt.
Jag vet inte, Elizabeth. Det kanske...
Det är för riskabelt att förlora mitt hus för en löjlig dröm.
Abigail...
Jag skulle aldrig säga åt dig vad du ska göra...
...men du är en otrolig kvinna.
Du trodde inte att du kunde hjälpa Carla föda tvillingarna,
men alla tre lever tack vare dig.
Ingen av änkorna skulle haft sina hem
om du inte hade lett dem in i gruvan.
Jag tror på dig.
Och jag tror att du kan lyckas med vad du än vill.
Tack.
Det betyder mycket.
Jag tänkte baka kakor till ungarna, men...
...jag somnade och degen blev dålig.
De är underbara.
De här figurerna.
Har du mer av den här degen?
Bo.
Jag kommer ifatt, pappa.
Ska du till gruvan?
Ja, miss Thatcher.
Men jag... Jag har precis hittat något.
Forskning visar att folk med ordblindhet tänker i tre dimensioner.
Det är därför du är bra på att bygga modeller, för de är begripliga för dig.
Miss Thatcher, jag förstår inte ens vad det är du säger.
Låt mig förklara! Anledningen till att du inte minns ord och bokstäver
är för att de är former på sidan.
Men titta, detta är ett C.
Jag gjorde det till en katt.
Ljudet för C är:
Jag har redan bestämt mig, så adjö.
Åh, snälla, Bo!
-Det är en vecka tills du fyller år. -Det här blir bäst.
Tack för att du försöker hjälpa mig, men det här blir bäst.
Det förvånar mig att du går med på det här, mrs Stanton.
Lita på mig, då är vi två.
Du behöver bara skriva på längst ner,
och sen är caféet ditt.
Grattis.
Tack.
Ni änkor gav mig ett helvete med radhusen.
Nu får jag äntligen tillbaka ett.
Bara så att du vet...
...staden kommer aldrig att stötta ett café.
Hur vet du det?
Jag vet inte mycket, men jag kan affärer...
...och om Coal Valley var redo för ett till matställe...
...så hade jag öppnat det själv.
Fina gardiner gör stället fint.
Okej, de säger att lite regn betyder tur.
KATTEN SPRANG SNABBT
Han klarade det.
Jag känner lukten av kakor, mrs Stanton. Säljer du dem?
Miles, jag har inte öppnat än, men låt mig se vad jag kan göra.
-Varsågod, huset bjuder. -Oj, tack!
Miles, jag antar att det gör dig till min första officiella kund.
-Jag hoppas du har fler. -Varför?
Du kommer behöva dem.
Carl, försök att ha ett öppet sinne
och lyssna på vad miss Thatcher...
Har redan hört allt.
Bo...
-...kan du läsa för oss? -Det räcker. Bo, du behöver inte.
"Katten sprang snabbt.
Den snabba katten sprang.
Spring, spring, spring, eft..."
Eft...
Efter.
"Efter fladdermusen.
-Snabba katt spring snabbt." -Herregud.
Hur?
Jag kan se dem nu, pappa.
Äntligen förstår jag.
-Vad kallas den här? -S.
S för sång.
S.
Och det här?
Vad står det?
Katt.
K-A-T-T.
Det står "katt".
Katt.
Kom igen.
Gabe!
Vad pågår?
De säljer kakor i det gamla caféet. Skynda dig innan de tar slut.
Njut av pajen.
Tack.
Herregud, Abigail.
Vad är det här?
Efter att jag gav huset till Gowen...
Åh, jag.
...tände jag ugnen.
Lukten av nybakat attraherade alla människor.
De har stått vid min dörr sen i morse.
Jag är så stolt över dig.
Du klarade det.
Inte utan din uppmuntran.
Ursäkta mig, ma'am.
Kön börjar där bak.
Väldigt roligt.
-Detta är väl otroligt? -Ja.
Om man verkligen vill ha något så hittar man en lösning.
Du har rätt.
Hej, miss Thatcher.
Mountie Jack!
Jolene, hur mår de små fåglarna?
Jag döpte en efter dig, för hans röda fjädrar är som din jacka.
Vilken ära.
Kom nu, Jolene.
Du behöver inte laga något mer.
Min pappa kommer hem i morgon.
Den enda gruvarbetaren som överlevde katastrofen
kommer hem från sjukhuset i morgon, en ny affär blomstrar.
Den här staden växer fort.
Snart är den en stor stad som Cape Fullerton,
och då behöver du inte flytta.
Sant.
Men det finns en till anledning för mig att stanna.
-Jaså? -Ja.
Det är bara rättvist att du tar samma test som du gav mig.
Det börjar med ett standardtest för testa din förmåga att följa instruktioner.
Jaså?
Ja, det är en viktig del av testet.
Okej.
Bra.
Går du med på
att förlåta mig för allt dumt jag har sagt och gjort?
Jag vet inte.
Det finns så många saker.
Ingen sa att det var ett enkelt test.
Jag kan följa de instruktionerna.
Det gläder mig.
Var det allt?
Åh, nej.
Nu kommer den skriftliga delen.
Ett fel till.
-Är du säker på att du gör rätt? -Jag tog examen med högsta betyg.
Är du vaken om nätterna och funderar på sätt att driva mig till vansinne på?
Nej, behövs inte. Det kommer naturligt.
Okej.
-Tänker du berätta eller inte? -Vill du verkligen veta?
Klart jag vill.
Du är inte lika smart som jag trodde att du var.
Det är inte sant.
Jack, är det här hämnd för testet jag gav dig?
Nej.
Nej, det gick inte bra för dig.
Låt mig se.
Jack, låt mig se det!
-Ge det till mig. -Okej, slappna av.
Översättning: Sami Rusani