Aiemmin tapahtunutta:
Olen Julie Thatcher, Elizabethin sisko.
Olen tehnyt tiedusteluja kaivosräjähdyksestä -
ja saatan tarvita apua.
Löysin hänet metsästä.
Jokin on pielessä.
-Sait siirron. -Olen pahoillani.
En ehkä näe häntä enää.
Jack ei jättänyt sinua. Hän lähti tavoittelemaan unelmaansa.
Hän tahtoo pelastaa ihmishenkiä ja pitää maailman turvassa.
Se on jaloa. Olen ylpeä siitä, että tunnemme.
Hän palaa luoksemme, jos niin on tarkoitettu.
Jos hän selviää, eikä tapaa toista.
Lakkaa vikisemästä. Ikävöinti on itsekästä.
Konstaapelit.
Ratsupoliisi.
Sopiiko kysyä, mistä päin tulet?
Lännestä. Coal Valleysta.
Etsimme roistojoukkoa. Ryöstivät pankkeja ja junia.
-Tolliverin jengi. -Niin.
Olen kuullut heistä, mutten nähnyt heitä.
-Minne matka? -Cape Fullertoniin.
Uusi toimipaikka odottaa.
Ehkä liityn vielä joukkoonne jahtaamaan Tolliverin porukkaa.
Oletko sukua Thomas Thorntonille?
Olen hänen poikansa Jack.
Huomasin yhdennäköisyyden. Tunsimme hänen vanhoilla päivillään.
Mihin suuntaan porukka meni?
Emme ole varmoja. Olemme hajaantuneet joka suuntaan.
Tolliver voi olla kuollut.
Viimeisen ryöstökohteen vartija epäilee osuneensa häneen.
Jos ei osunut, hän ei ole lähimaillakaan.
Kas, olet hereillä.
Ei ole nälkä.
Teen sinusta salonkikelpoisen.
Olen nähnyt isäni ajavan partansa ja ihmisten leikkaavan hiuksia.
Ei kai se vaikeaa ole.
Hyvä on. Tee minusta herrasmiehen näköinen.
Kaikki ansaitsevat uuden alun.
Uuden tulevaisuuden uusine mahdollisuuksineen.
Miten voin korvata ystävällisyytesi?
Tekemällä muutoksen.
-Alkamalla siksi mieheksi, joksi synnyit. -Se on aikeeni.
Kannustuksellasi se onnistuu.
Ei hätää.
Luotan sinuun.
Hän ei ole tapaamispaikassa.
-Ehkä ratsupoliisit nappasivat hänet. -Ei. Nate ei sallisi sitä.
-Pitää jatkaa etsintöjä. -En aio lopettaakaan. Hänellä on rahamme.
Kohta putoilee päitä, jos minua on huijattu.
Lapset, tänään tutustumme inertiaan.
Inertia on esineen vastahakoisuutta muuttaa liikettään.
Tässä on kaksi munaa.
Toinen on tuore ja toinen keitetty.
Miksiköhän toinen pysähtyi?
Taikuudesta.
Kyse ei ole taikuudesta.
Mutta joskus tiede voi olla niin ihmeellistä, että se tuntuu taikuudelta.
Syy siihen, miksi toinen muna pysähtyi, on se, että tuore muna -
on sisältä nestemäinen. Neste jatkaa liikettä inertian tähden.
Liikkuva esine tapaa pysyä liikkeessä, kun taas levossa oleva pysyy levossa.
Rip taitaa olla levossa.
Se taitaa kaivata ratsupoliisi Jackia.
Niin varmasti.
Me kaikki kaipaamme ihmisiä, kun he lähtevät pois.
Mutta se on eri aihe. Kaivetaan esiin tiedevihkomme.
Rakas Elizabeth, kirjoitan, kuten lupasinkin.
Toivottavasti sinulla menee hyvin. Matkani on ollut mielenkiintoinen.
Tapasin muita ratsupoliiseja tänään, jotka etsivät pankkivorojen joukkoa.
Liityn kai pian apujoukkoihin.
Miten Coal Valleyssa sujuu? Toivottavasti Ripistä ei ole vaivaa.
Iltapäivää, herrat.
Rva Stanton.
Minulla on jotain hra Gowenille.
Hän on kaivoksella. En tiedä, milloin hän palaa.
Jättäisin hänelle hänen osuutensa viime viikon tuotoista.
Voin hoitaa asian.
Tahtoisin jättää sen hänen pöydälleen.
Sovimme niin.
Tahtoisin myös jättää vähän muffineja ja kiitosviestin.
TURVALLISUUSPROTOKOLLA
Mikä hänellä kestää?
Paras käydä katsomassa.
Alkaako olla valmista?
Nyt on. Kiitos.
Aamupalaa.
-Toivottavasti sinulla on jo nälkä. -Sinusta tulee hyvä vaimo jollekulle.
-Toivon niin. -Nti Thatcher?
Kuulin vieraastamme. Halusin tulla tervehtimään.
Konstaapeli. Huomaavaista.
Haen lisää aamupalaa.
Ei tarvitse, söin jo.
Tulin vain kysymään, miten voisimme auttaa ystäväämme.
Nathaniel Miller.
Nathaniel.
Kiitos tarjouksesta, mutta jatkan matkaa, kun jaksan ratsastaa.
-Mitenkäs se vamma? -Kohta parantunut.
Kuulemma ampumahaava. Miten sen tuli?
Jäljitin isoa kaurista tiheikössä.
Ystäväni teki samaa kauempana. Ampui ja osuikin minuun.
Aivoissa sumeni, ja kun tokenin, tämä kaunotar oli enkelinä paikalla.
-Jättikö ystäväsi sinut sinne? -Ei kai tajunnut osuneensa minuun.
Missä asut?
Falls Creekissä, pienessä puuteollisuuskaupungissa.
-Kerro, jos voin jotenkin auttaa. -Kiitos, konstaapeli.
Miten jakselet?
Hienosti.
Tiedämme kumpikin, ettei tuo ole totta. Mutta oli oikein kehottaa häntä lähtemään.
Tiedän, että olet oikeassa. Mutta se tuntuu silti...
Tiedän.
Olen huolissani tuosta nuorukaisesta, jonka siskosi löysi.
Minäkin olen.
Hän ei tiedä miehestä mitään, mutta on kiintynyt kovasti.
Pyysin konstaapeli O'Reillya vierailemaan hänen luonaan.
-Pelkääkö hän miehen olevan vaarallinen? -En minä niin väitä.
Halusin vain välittää viestin, että aiomme pitää kaupunkimme turvallisena.
Julie pitää elämää rakkausromaanina, jonka pääosaa hän itse esittää.
Hän on nuori. Hän oppii vielä.
Täydellistä. Se on oikein siisti. Nyt väki tietää, mitä täällä myydään.
TAVARAA KUIVAMUONAA
Iltapäivää. Miten Coal Valley kohtelee?
Pitää lähettää sähke.
Meillä saattaa olla iso ongelma.
Asia selvä.
ABIGAILIN KAHVILA AVOINNA
SULJETTU
Iltapäivää, rouva.
Iltapäivää, hra Gowen.
Halusin käydä kiittämässä postistanne.
-Eipä kestä. -Ihmettelin, miksi sain leivonnaisia.
Olin vain kohtelias.
-Eikö kyse ole varmasti muusta? -En keksi muutakaan syytä.
Ehkäpä toivoitte näkevänne minut.
Kuten olen jo sanonut, en välitä lähentelystänne.
Aivan, olemme vain liikekumppaneita.
Mutta ehkä ajan myötä meistä voisi tulla ystäviä.
Epäilen.
Mutta ei ole mitään syytä, miksemme olisi asiallisia.
Hra Richardson, kauanko rva Stanton viipyi aamulla toimistossani?
Viitisen minuuttia.
Onko asiallista toimintaa varastaa kansio, jonka olette kätkenyt pöytäliinan alle?
Tiedän, mitä teitte.
Se kansio on omaisuuttani. Tahdon sen takaisin.
Murhasitte poikani ja mieheni.
Murhasitte puolet kaupungin miehistä.
Hra Richardson, odottaisitteko ulkona?
Kyllä, sir.
Ne paperit eivät todista mitään.
-Ne ovat todistusaineistoa. -Mistä?
Miehet kuolivat vahtivuorollanne.
Olisitte voinut tehdä enemmän.
Annanpa vähän miettimisen aihetta.
Miehenne, jonka tappamisesta minua syytätte, oli oikea käteni.
Hän johti kaivosoperaatioita.
Jos turvatoimenpiteistä laistettiin,
mistä tiedätte, ettei hän ollut vastuussa?
Mistä tiedätte, ettei hän ollut vastuussa poikanne kuolemasta?
Kaikista uhreista?
Haluatteko tiedon leviävän?
Haluatteko koko kaupungin tietävän?
Miten sitten käy?
Päivänjatkoja, rva Stanton.
Huomenia.
Huomenta, konstaapeli.
Oletteko tekin Tolliverin jengin perässä?
-Olemme, Pine Springsistä. -Niin ajattelinkin.
En ole koskaan nähnyt muutamassa päivässä yhtä montaa punatakkia.
Yllättyisin, jos hän olisi täällä.
-Enpä olisi niin varma. -Miksi niin?
Löysimme eilen hänen hevosensa. Vaelteli metsikössä lännessä.
-Mistä tiesitte hevosen hänen omakseen? -Verestä. Mies haavoittui.
Kuulin siitä.
Miksi sitten olette täällä?
Tutkimme alueen huolella, emme löytäneet hiuskarvaakaan hänestä.
Tolliver kai jätti hevosensa sinne harhauttaakseen meitä.
-Mistä se hevonen löytyi? -Läheltä pientä kaivoskaupunkia.
Se oli Coal Valley.
Minne matka?
Mitä sinä teet?
Anteeksi, säikäytin.
Olen ollut vaivaksi.
Aiotko lähteä? Ilman minua.
Siis ilman hyvästelyjä.
Vain siksi aikaa, että saan elämäni kuntoon.
Elämän, johon sinä voit ilolla kuulua.
Nathaniel. Nuo sanat merkitsevät minulle paljon.
Anteeksi. Tuo oli röyhkeää.
Ei se mitään.
Niin oli määrä käydä.
Yritän muistaa, mitä minulle tapahtui.
Olen hämilläni.
Menetin ison palan muististani, kun sain sen tulehduksen.
Se mökki, mistä minut löysit...
Miten kaukana se on?
Muutaman kilometrin päässä.
Voitko ohjata minut oikeaan suuntaan?
Jätin sinne laukkuni.
Siellä on äitini kuva.
Suloista. Totta kai.
Voit lainata hevostani. Piirrän kartan.
Sepä olisi ystävällistä.
Odota minua.
Odotan.
Katossa on reikä. Se pitää paikata.
Tarvitsen vielä kaksi lautasta.
Tästä tulee hyvää pataa.
Elizabeth, rehkit liikaa.
Olen opettaja. Arvostelen vain aineita -
ja odotan, että Rip herää viidensiltä päiväuniltaan.
Tuo koira nukkuu enemmän kuin yksikään muu eläin.
Yritän vain pitää itseni kiireisenä.
Näin, miten hän sinua katsoi.
Jack palaa vielä.
-Rakkauden siteitä ei hevillä katkota. -Pidä pienempää ääntä.
Ja rakkaus?
Kuka siitä puhui?
Suutelitko häntä?
En tietenkään.
Olemme tunteneet vasta lyhyen aikaa. Suudelma seuraa kosiskelua...
Ei toista tarvitse kauaa tuntea suudellakseen.
-Mitä on meneillään? -Mitä tarkoitat?
Älä pelleile. Kerro.
No, jos sinun on pakko tietää...
Olen rakastunut.
Rakastunut?
Miten niin? Löysit metsästä miehen ja nyt puhut jo rakkaudesta.
-Tiedän, mitä tunnen. -Voi, Julie.
Kukaan ei ole antanut hänelle tilaisuutta. Minä en käännä hänelle selkääni.
Uskomatonta. Et edes tunne häntä.
-Etkö tahdo, että olen onnellinen? -Totta kai tahdon.
-Mutta tämä on järjetöntä. -Miksi?
-Koska hän ei ole rikas? -Ei. Nyt on kyse miehen luonteesta.
Pidät minua aina hölmönä.
Muistatko sen miehen, jonka tietoja pyysin tarkistamaan? Billy Hamiltonin.
Hän huiputti minua täysin.
Olimme Jackin kanssa huonoissa väleissä ja uskoin tulevaisuuteen Billyn kanssa.
No, mutta... Hän osoittautui huijariksi, joka leikki tunteillani.
Hän ei välittänyt minusta.
Hän välitti perheen kalleuksista.
Minä haluan vain, ettei sinua käytetä hyväksi.
Jokaisella miehellä ei ole hyvät aikeet.
Mitä nyt?
En ehkä kertonut kaikkea Nathanielista.
-Älä viitsi. -Meidän on tehtävä ilmoitus.
-Ei täydy. -Minun täytyy.
Se roistojoukko on hänen veljensä.
Hän jäi orvoksi pienenä lapsena.
Hän haluaa vain olla parempi mies ja jakaa elämänsä kanssani.
Kuuletko, mitä horiset? Millainen se elämä olisi?
-Se mies on roisto! -Tämän takia en halunnut kertoa.
Et ymmärrä häntä niin kuin minä.
-Miten voit tehdä minulle näin? -Sinulleko?
Saatoit asettaa kaikki kaupungin asukkaat vaaraan.
Älä liioittele.
Hän lähti jo. Ei hän voi vahingoittaa ketään.
Kirjoitan konstaapelille viestin, ja me kaksi menemme jututtamaan Abigailia.
Iltapäivää. Mitä saisi olla?
Viskiä.
Kaikille.
Oletteko ohikulkumatkalla vai tulitteko kaivoshommiin?
-Mille kaivokselle? -Hiilikaivokselle. Muita töitä ei olekaan.
Kuulostaa mielenkiintoiselta. Mutta olemme ohikulkumatkalla.
Etsimme yhtä ystäväämme.
Olen pormestari ja tapaan tietää päivän tärkeimmät uutiset.
Harva muukalainen eksyy Coal Valleyyn.
Hauska tavata, hra pormestari.
Täällä kävi loukkaantunut mies.
-Ammuttu? -Luulisin niin.
Hän oli kovin sairas, kun hänet löydettiin metsästä.
Missä hän on nyt? Toivon mukaan hän on ystävämme.
Kuulemani mukaan hän yöpyi Abigailin kahvilassa.
Kadun toisella puolella. Naiset hoivasivat häntä.
Kiitos avustanne, hra pormestari.
Eipä kestä kiittää.
Jos on nälkä, pyytäkää Abigaililta lihapataa.
Olette vielä kiitollisia.
Kiitos kovasti.
Julie, hyvänen aika.
En vieläkään ymmärrä, miksi hermostutte.
Häntä ammuttiin, koska hän suojeli jotakuta toista.
Hän vain sanoi niin. Olemme pulassa.
-Emme tiedä sitä. -Patrick pitää löytää.
Iltapäivää, hyvät naiset.
Iltapäivää, herrat. Voimmeko olla avuksi?
Etsimme ystäväämme. Saatatte kuulemma tietää hänestä.
Jos tarkoitatte Nathanielia, hän on jo poissa.
Nathaniel. Kuulitko, Joe?
Minne hän lähti?
Julie, jos tiedät, kerro heille heti.
Häntä oli ammuttu. Hän ehti miettiä asioitaan.
Häntä ei enää kiinnosta rikollisuus.
Anna veljesi olla.
Veljen?
Natella ei ole veljeä.
Mitä?
Sitokaa nuo kaksi ja viekää ylös.
Ei...
Tämä vie meidät Naten luo.
Ette saa viedä häntä! Hän on siskoni.
-Ottakaa minut. -Elizabeth.
Revi tämä.
Sidotaan kokki. Otetaan molemmat siskot.
Mahtaakohan rva Stanton puhua?
Antaakohan hän kansion viranomaisille?
Ei, jos epäilee miehensä osallisuutta.
-Mutta se ei pidä paikkaansa. -Hän ei sitä tiedä.
Mutta -
en halua ottaa riskejä.
Hop!
Patrick.
-Oletko loukkaantunut? -Vain ylpeyteni osalta. Nate Tolliver.
Seurasin häntä, ja hän kävi kimppuuni.
Sitoi minut hevoseeni ja säikäytti sen.
-Onko Elizabeth kunnossa? -En tiedä.
-Jack, meidän on päästävä kaupunkiin. -Näin on.
Hei, Nate!
Tiesin, että tupsahtaisitte tänne!
Kas, toitte ystävännekin. Viekää heidät sisään. Sitokaa heidät.
Hautasin saaliin tuonne taakse. Napatkaa lapiot, kaivetaan se ylös.
-En ymmärrä, Nathaniel. -Älä puhu hänelle, Julie.
Suutelet ventovieraita ja tuomitset silti minut?
Tämä ei voi olla totta...
Kyllä tämä on totta.
On aika aikuistua ja havahtua todellisuuteen.
Anteeksi, Elizabeth.
Minä saatoin meidät vaaraan.
-Luultavasti kuolemme tänne. -Ei heillä ole syytä tappaa meitä.
He ottavat rahansa ja lähtevät.
Elizabeth?
-Elizabeth! -Jack, täällä ylhäällä!
-Oletko kunnossa? -Olen.
He veivät Elizabethin ja Julien ja lähtivät Nathanielin perään.
-Minne? -En tiedä. He ovat julmia.
Missä kävitte Julien kanssa?
Näytän.
-Piipahdan ensin yhdessä paikassa. -Olkaa varovaisia!
Hra Gowen!
Konstaapelit. Kuinka voin auttaa?
Haluan ottaa miehenne avuksemme.
Tolliverin jengi kaappasi Thatcherin siskokset.
Liittyykö asia metsästä löydettyyn mieheen?
-Kyllä vain. -Valitan. Se ei ole murheeni.
-Miten niin? -Se ei liity toimintaamme.
Jos roistojoukko olisi yhä kaupungissa, saattaisin suostua.
Mutta he ovat jo tiessään. Tytöt saattoivat itse itsensä vaaraan.
Joten jos ei ollut muuta, minulla on kiireitä.
Tarvitsemme apua.
Taidan tietää, mistä sitä löytyy.
Pidän siskostasi.
Hän on kunnon nainen.
Sinähän olet opettaja?
Pidän opettajistakin.
-Mene kauemmas hänestä! -Tai mitä?
Vihaan sinua.
Nyt loukkasit tunteitani.
Siskoni riiaaja on ratsupoliisi.
Hän tulee etsimään. Teidän on parasta lähteä.
-Muuten hän... -Toivot minulle pahaa.
Luulin, että välitit minusta.
Sydämeni on riekaleina.
Nate Tolliver!
Tulkaa ulos kädet ylhäällä!
Jack, heitä on neljä! He ovat aseistettuja!
Hiljaa!
-Mitä me nyt teemme? -Älkää murehtiko.
Siellä on vain yksi ratsupoliisi. Mikä vitsi.
Tule.
Elizabeth!
Täällä on naisesi.
Emme kuuntele käskyjäsi.
Metsissä piilee tusina ratsupoliisia.
He tähtäävät teitä paraikaa.
Nate. Heitä on joka puolella.
Mitä sitten? He ovat ratsupoliiseja.
He eivät ammu, kun naiset ovat meillä.
Totta, Nate.
Tehdään näin.
Pudotan aseeni maahan.
Päästäkää naiset, niin mieheni tekevät samoin.
Sen jälkeen menetän valttini, joten...
Antaa olla.
Käske miestesi pudottaa aseensa tai omani alkavat ampua.
Laskekaa ne.
Emme voi muutakaan.
-Valease. -Totta.
Hänellä on veitsi!
Jack. Osuiko sinuun?
Ei.
Uskomatonta, että olin niin typerä.
Hän käytti hyvyyttäsi hyväkseen.
Olin hölmö. Tiedän sen nyt.
En enää koskaan salli kenenkään huiputtaa minua.
Luojan kiitos olemme kunnossa.
Ja että ratsupoliisit tulivat paikalle.
Niin.
Hän palasi vuoksesi.
Hän palasi työnsä vuoksi.
Ei hänen ollut pakko.
Hän saattaa miehet vankilaan.
Eiköhän hän jatka sen jälkeen uuteen työpaikkaansa.
Kiitos, Jack.
Teidän tekonne oli urhea.
Monet yrittivät ottaa heitä kiinni.
Meillä kävi tuuri. Sitä varten olemme kouluttautuneet.
Tuskin se pöytäliinatemppu kuului koulutukseenne.
Hieno temppu saada hevoset punaisissa ympäröimään heidät.
Tämän jälkeen saat itse valita komennuksesi. Luot tästä uran.
No, oli ilo todistaa tämä -
ja saattaa tuo joukko oikeuden eteen. Tämä on viimeinen työtehtäväni.
Niin. Minulla on mökki täällä vuorilla.
Aion kalastella ja metsästää päivieni päähän asti.
Kiitos vielä.
Sam?
Jos voisit palata ajassa taaksepäin, valitsisitko tämän elämän?
Tien päällä elämisen perheen perustamisen sijasta.
Ajassa ei voi palata takaisin.
Sen tien me valitsemme.
Olin isäsi hautajaisissa.
Muistan ajatelleeni, että hän oli rikas mies.
Hänellä oli vaimo ja poika, jotka kaipaisivat häntä.
Se on aitoa vaurautta.
Hän oli mainio isä.
Toivon vain, että kun vedän viimeisen henkäykseni,
joku välittäisi minusta kylliksi ajatellakseen minusta niin.
No niin, mennään.
Nuorempia kuin luulin.
-Suo anteeksi. -Minne menet?
Onko parempi olo?
Jokseenkin.
Tulen perässä.
Abigail?
Jack.
Löysin kansion.
Tai en löytänyt, varastin sen Gowanilta.
En suvaitse varastamista.
Mutta olen vaikuttunut.
Se todistaa, että asioissa laistettiin.
Ei ole selvää, kuka määräsi toimimaan niin.
Miesvainaanikin on saattanut jättää piittaamatta.
Pelkäät, että hän tiesi asiasta.
Mutta totuus on totuus, oli se mikä tahansa.
Kaupungin asukkaiden kuuluu saada tietää, mitä siellä tapahtui.
Otan yhteyttä tuttuuni Cape Fullertonissa.
-Katsotaan, mitä tästä seuraa. -Kiitos, Jack.
Eipä kestä.
Jack.
Kun olin tien päällä -
ja luulin sinun olevan pulassa...
Kun ajattelin, että voit olla vaarassa, enkä ollut täällä...
Et voi olla joka paikassa.
Pelastit meidät.
Mielessäni ei pyörinyt muuta kuin takaisin luoksesi pääseminen.
Niinkö?
Olin niin keskittynyt työhöni, roistojen jahtaamiseen...
Kuule...
En tiedä, mitä seuraavaksi tapahtuu, mutta en tahdo katua sitä,
etten kertonut ajatuksistani.
Mitä silloin... ja nyt tunnen.
En voi lähteä kertomatta, että...
-Niin? -Minä välitän.
Siitä, että pärjäät.
Pärjään minä.
Minun on saatettava miehet oikeuden eteen.
Ymmärrän.
-Pitää tehdä paperitöitä. -Totta kai.
Joten... minun on mentävä.
Tiedän.
-Nähdään pian. -Niin näemmekin.
Huomenta, nti Thatcher.
Muistatko, kun olimme lapsia ja pelkäsin mörköjä sänkyni alla?
Muistan sen hyvin. Lupasin pitää vahtia koko yön.
Oli turvallinen olo, koska luotin sinuun.
Olen isosiskosi. Tehtäväni oli suojella sinua.
Oli aina turvallinen olo.
Kai tiedät, että menin heti nukkumaan.
Niinkö?
Ymmärrettävää.
On ollut rankkaa. Nuku nyt.
Kiitos, kun pidit huolta minusta.
Olisi pitänyt uskoa sinua.
Olin typerä, kun uskoin sitä miestä.
Me kaikki teemme virheitä.
Kiitos, kun olet isosiskoni.
Kiitos, kun olet pikkusiskoni.
Jäätkö pitämään vahtia?
Jään minä.
Tuntuu, kuin viime päivien aikana olisi vierähtänyt vuosi.
En ole koskaan pelännyt niin.
Mutta pelkoni kalpenee sen rinnalla, miten turvallinen olo Jackin sylissä tuli.
Ymmärrän, että joskus tarvitsemme sankareita.
Ja joskus meidän on oltava itse niitä sankareita.
Tekstitys: Sonja Lahdenranta