Tidigare på When Calls the Heart:
Jag är Julie Thatcher, Elizabeths syster.
Jag har undersökt gruvexplosionen,
-och jag kan behöva hjälp. -Absolut.
Jag hittade honom i skogen.
Det är något som inte stämmer med den här mannen.
Har du nya order?
Jag är så ledsen.
Jag kanske aldrig får se honom igen.
Jack har inte lämnat dig. Han följer sin dröm.
Han vill rädda liv och gripa brottslingar
och hålla världen säker.
Det är ädelt arbete, och jag är stolt över att känna honom.
Om det är ödet, så kommer han tillbaka.
Om han överlever och inte träffar någon annan.
Sluta gnälla.
Att sakna honom så här mycket är bara själviskt.
Konstaplar.
Mountie.
Får jag fråga var du kommer från?
Västerut. Coal Valley.
Vi letar efter ett gäng laglösa
som rånat banker och tåg.
-Toliver-gänget. -Ja.
Har hört talas om dem. Aldrig stött på dem.
-Vart är du på väg? -Cape Fullerton.
Jag är på väg till min nya post.
Vem vet? Jag kanske följer med och jagar Toliver-gänget snart.
Är du släkt med Thomas Thornton?
Ja. Jag är hans son, Jack.
Ja, jag såg likheten.
Jag red med honom förr i tiden.
Vilket håll var gänget på väg?
Vi är inte säkra.
Vi har spridit ut enheter överallt.
Såvitt vi vet, så kan Toliver vara död.
Vakten från den förra banken de rånade sa att han träffade honom.
Om han inte gjorde det, är Toliver inte i närheten.
Din tur.
Jag är inte hungrig.
Jag ska städa till dig och göra dig presentabel.
Jag har sett min pappa raka sig, och jag har sett folk klippa håret.
Hur svårt kan det vara?
Okej, städa till mig. Jag ska se ut som en gentleman för dig.
Alla förtjänar en nystart.
En ny början på en ny framtid full med möjligheter.
Hur ska jag återbetala din snällhet?
Genom att ändra på ditt liv.
Genom att bli den mannen du var menad att bli.
Det är min avsikt.
Men din uppmuntran kommer jag bli den mannen.
Oroa dig inte.
Jag litar på dig.
Det är en grej att inte träffas på mötesplatsen.
-Mounties kanske tog honom. -Nej.
Inte Nate. Han skulle inte låta dem ta honom levande.
-Vi måste fortsätta leta. -Ja, jag tänker inte sluta.
Han har våra pengar,
och folk kommer börja dö om jag blir lurad på min andel.
Pojkar och flickor, idag ska vi lära oss om tröghetslagen.
Tröghetslagen är ett fysiskt objekts envishet
att ändra sin rörelse.
Okej. Här har jag två ägg.
Ett är färskt och det andra är hårdkokt.
Varför tror ni att ett ägg stannade, och det andra fortfarande snurrar?
Magi.
Emily, det är inte magi,
men ibland kan vetenskap vara så underbart och otroligt
att det känns som magi.
Orsaken till att ett ägg stannade
och det andra fortfarande snurrar är att det färska ägget
är flytande inuti, och vätskan fortsätter röra sig
på grund av tröghetslagen.
Ett föremål i rörelse fortsätter röra på sig,
och ett föremål i vila fortsätter vila.
Jag tror att Rip är ett föremål i vila.
Han saknar nog bara Mountie Jack.
Ja, det gör han säkert.
Vi saknar alla människor när de försvinner.
Men det är ett annat ämne.
Ta ut era vetenskapsjournaler.
Kära Elizabeth,
som jag lovade, så skriver jag till dig.
Jag hoppas att du mår bra.
Resan har varit intressant och spännande än så länge.
Jag träffade några Mounties idag,
och de jagar en grupp farliga bankrånare.
Jag hoppas ansluta till dem snart.
Hur är det i Coal Valley?
Jag hoppas att Rip inte ställer till med problem.
God eftermiddag, herrar.
Mrs Stanton.
Jag har en leverans till mr Gowen.
Han är ute vid gruvan. Vet inte när han återkommer.
Jag måste lämna av förra veckans vinst från caféet.
Jag kan ta den.
Jag vill gärna lägga den på hans skrivbord.
Det är vårt avtal.
Jag vill också lämna muffins och skriva en lapp för att säga tack.
SÄKERHETSPROCEDURER PROTOKOLL
Varför dröjer hon?
Bäst att jag kollar till henne.
Är du klar här?
Nu är jag det. Tack.
Dags för frukost.
-Jag hoppas att du är hungrig. -Du blir en bra fru för någon en dag.
-Det hoppas jag. -Miss Thatcher?
Jag hörde att vi hade en besökare i stan. Jag ville säga hej.
Konstapeln, vad omtänksamt.
Konstapeln, jag skulle tagit med extra frukost.
Det behövs inte, jag har redan ätit.
Jag är här för att se hur vi kan hjälpa vår vän komma hem.
Nathaniel Miller.
Nathaniel.
Jag uppskattar erbjudandet, men jag rider så fort jag kan.
-Hur är det med din skada? -Nästan läkt.
Skottskada, hörde jag?
Hur hände det?
Jag spårade en stor bock genom tjocka buskar.
Min vän spårade honom också.
Måste skjutit mot bocken och träffat mig istället.
Jag svimmade, och när jag vaknade stod den vackra damen där som en ängel.
-Lämnade din vän dig bara? -Tror inte han insåg att jag blev skadad.
Var bor du?
Ungefär 30 km söderut, Falls Creek.
En timmerstad. Mitt folk är skogshuggare.
Säg till om jag kan hjälpa dig med något.
Tack, konstapeln.
Hur mår du, Elizabeth?
Underbart.
Vi vet båda att det inte är sant,
men det var rätt att säga till honom att följa sin dröm.
Jag vet att du har rätt.
Det känns bara...
Jag vet.
Jag är orolig för den unga mannen din syster fann i skogen.
Jag är också orolig.
Hon vet inget om honom, men är så intresserad.
Jag bad konstapel O'Reilly att besöka honom.
Är konstapeln orolig för att han är farlig?
Det säger jag inte.
Jag vill bara skicka ett tydligt meddelande,
att vi tänker hålla vår stad säker.
Tyvärr ser Julie livet som en romantisk roman...
...där hon är hjältinnan.
Hon är ung. Hon lär sig.
Perfekt. Ren och fin, precis som jag gillar det.
Nu vet folk vad vi säljer här.
COAL VALLEY AFFÄR SMÅARTIKLAR TORKAT GODS
God eftermiddag. Hur trivs du i Coal Valley?
Jag måste skicka ett telegram.
Vi kan ha ett stort problem.
Genast.
ABIGAIL'S CAFE ÄR ÖPPET
ABIGAIL'S CAFE ÄR STÄNGT
God eftermiddag, mrs Stanton.
God eftermiddag, mr Gowen.
Jag ville komma och tacka dig för din leverans i morse.
-Varsågod. -Du...
Du tog med godsaker. Jag frågade mig själv varför.
Jag var bara vänlig.
Var det allt det var?
Jag kommer inte på nåt annat skäl.
Du kanske hoppades på att träffa mig.
Som jag sagt innan, om du försöker flörta med mig,
så uppskattas det inte.
Jag antar att du har rätt. Vi är bara affärspartners.
Men vi kanske kan bli vänner.
Jag tvivlar på det.
Men det finns ingen anledning till varför vi inte kan vara hövliga.
Mr Richardson, hur länge var mrs Stanton ensam i mitt kontor i morse?
Ungefär fem minuter, sir.
Att vara hövlig, inkluderar det akten du stal från mitt kontor,
som du har gömt under din röda duk.
Jag vet vad du gjorde.
Den filen tillhör mig, och jag vill ha tillbaka den.
Du mördade min son och min man.
Du mördade hälften av männen i den här staden.
Mr Richardson, kan du vänta på mig utanför?
Ja, sir.
De dokumenten bevisar inget.
-Det är bevis. -Bevis på vad?
Män dog under din uppsyn.
De bevisar att du kunde gjort mer för att hålla dem säkra.
Låt mig ge dig något att bita i, mrs Stanton.
Din man, som du så nonchalant anklagar mig för att ha mördat...
...var min högra hand.
Han var ansvarig för gruvdriften.
Så om det snålades eller om säkerhetsåtgärder inte följdes...
...hur vet du då att det inte var han som var ansvarig?
Hur vet du...
...att han inte var ansvarig för din sons död?
För alla dödsfall?
Vill du ha det ute i det öppna?
Vill du att hela staden ska få veta?
Vad händer då?
God eftermiddag, mrs Stanton.
God morgon, Mounties.
God morgon, konstapeln.
Är ni en av enheterna som jagar Toliver-gänget?
Ja. Vi kommer från Pine Springs.
Tänkte väl det.
Har aldrig sett så många röda jackor under ett par dagar.
Jag skulle bli förvånad om han är kvar här.
-Jag är inte så säker på det. -Varför då?
Vi hittade hans häst för 24 timmar sen när den gick i en skog västerut.
-Varför tror du att den är hans? -Blod.
Han blev skadad under det senaste rånet.
Jag hörde det.
Vad gör ni här om ni hittade hästen där?
Sökte genom hela området, men hittade inget.
Antog att Toliver lämnade hästen där för att lura bort oss från hans spår.
Var hittade ni den?
Utanför en gruvstad, ungefär en dags ridtur härifrån.
Ett ställe som heter Coal Valley.
Vart ska du?
Vad gör du?
Ledsen, jag menade inte att skrämma dig.
Jag har stannat för länge.
Tänker du sticka? Utan mig?
Jag menar, utan att säga adjö?
Bara tillräckligt länge för att samla mig...
...och påbörja ett nytt liv.
Ett som du stolt kan vara en del av.
Nathaniel, du vet inte hur mycket det betyder att höra dig säga det.
Förlåt. Det var djärvt.
Det är okej.
Det var menat.
Jag försöker minnas vad som hände med mig.
Det är så förvirrande.
Jag har förlorat en del av mitt minne...
...efter febern.
Den stugan där du hittade mig...
...hur långt borta ligger den?
Utanför stan, ett par kilometer.
Kan du peka mig åt rätt håll?
Jag lämnade min ryggsäck där.
Det finns en bild av min mor i den.
Sött.
Självklart.
Du kan låna min häst.
Jag ska rita en karta.
Det vore snällt.
Vänta på mig.
Det ska jag.
Vi måste laga ett hål i taket.
Jag behöver två tallrikar till.
Borde laga lite god kaninstuvning.
Elizabeth, du jobbar för mycket.
Jag är en lärarinna, Julie. Jag betygsätter bara uppsatser
och väntar på att Rip ska vakna från sin femte tupplur.
Den hunden sover mer än något djur jag har träffat.
Dessutom försöker jag bara hålla mig upptagen.
Jag såg hur han tittade på dig.
Jack kommer tillbaka. Det är jag säker på.
-Kärlekens band brister inte så lätt. -Sänk rösten.
Och kärlek?
Vem sa något om kärlek?
Har du kysst honom?
Självklart inte.
Jag har bara känt honom en kort tid, och en kyss är något
som kommer efter uppvaktning, och...
Man behöver inte känna någon länge för att dela en kyss.
Vad är det med dig?
Vad menar du?
Sluta med lekarna. Vad är det?
Om du måste veta det...
Jag är kär.
Kär?
Vad pratar du om? Du hittade en man i skogen,
och nu pratar du om att vara kär?
-Jag vet hur mitt hjärta känner. -Åh, Julie.
Ingen har gett honom en chans.
Jag tänker inte vara en till som vänder honom ryggen.
Jag kan inte tro vad du säger. Du känner honom inte ens.
-Vill du inte att jag ska vara lycklig? -Klart jag vill.
-Men detta är absurt. -Varför?
-För att han inte är rik och utbildad? -Nej.
Så är det inte. Det handlar om en mans karaktär och integritet.
Du tycker alltid att jag är dåraktig.
Minns du mannen du bad mig undersöka åt dig?
Billy Hamilton?
Han lurade mig.
Jack och jag var ovänner då,
och jag trodde att den mannen och jag kunde ha en framtid tillsammans.
Hur som helst, så var han en bedragare
som utnyttjade mina känslor.
Han brydde sig inte om mig.
Han brydde sig om min familjs förmögenhet.
Allt jag bryr mig om
är att du inte blir utnyttjad som jag blev.
Inte alla män har goda avsikter, Julie.
Vad är det?
Jag har inte berättat hela Nathaniels historia.
-Gör inte det här. -Vi måste rapportera honom.
-Nej, det måste vi inte. -Då gör jag det.
Det är hans brors gäng. Han hade inget val.
Han blev föräldralös när han var fem och hans bror uppfostrade honom.
Nu vill han bara bli en bättre man,
och dela sitt liv med mig.
Lyssnar du på dig själv? Vad skulle det vara för liv?
-Den mannen är en brottsling. -Därför ville jag inte berätta det.
Du förstår inte Nathaniel som jag gör.
-Hur kan du göra det här mot mig? -Mot dig?
Du kan ha försatt hela staden i fara.
Var inte så dramatisk.
Han är borta. Han kan inte skada någon om han inte är här.
Jag måste skriva en lapp till konstapel O'Reilly,
och sen ska du och jag prata med Abigail.
God eftermiddag, herrar. Vad vill ni ha?
Whisky.
För alla.
Är ni på genomresa, eller ska ni jobba i gruvan?
-Gruvan? -Kolgruvan.
Det är allt vi har att erbjuda i jobbväg här i stan.
Det låter som intressant arbete, men vi är bara på genomresa.
Vi letar efter en vän som kan ha varit här.
Jag är borgmästaren, och jag känner till alla viktiga nyheter.
Väldigt få främlingar kommer till Coal Valley.
Trevligt att träffas, mr Borgmästare.
Vi hade en man som var involverad i en jaktolycka.
-Skjuten? -Jag tror det.
Han var väldigt sjuk när han hittades i skogen.
Och var är han nu?
Vi hoppas att han är vår vän.
Sist jag hörde, befann han sig på Abigail's Café.
Tvärs över gatan.
Damerna sköter om hans hälsa.
Vi är tacksamma för din hjälp, mr Borgmästare.
Inga problem.
Om ni är hungriga, så be Abigail servera er köttstuvningen.
Ni kommer inte ångra er.
Tack så mycket.
Ärligt talat, Julie.
Jag förstår inte varför du är så upprörd.
Han blev skjuten för att han skyddade någon annan.
Det är bara vad han sa. Vi är i trubbel.
-Det vet vi inte. -Vi måste hitta Patrick.
God eftermiddag, damer.
God eftermiddag, gentlemän.
Kan vi hjälpa er med något?
Vi letar efter vår vän. Vi hörde att ni vet var han är.
Om ni menar Nathaniel, så är han borta.
Nathaniel?
Hörde du det, Joe?
Vart tog han vägen?
Julie, om du vet vart han tog vägen, så berätta det genast.
Han blev skjuten, och det gav honom lite betänketid,
och han är inte intresserad av ett kriminellt liv längre.
Ni måste lämna er bror i fred.
Bror?
Nate har ingen bror.
Vad?
Bind de två och ta upp dem.
Vänta. Nej, nej.
Nej.
Den här ska hjälpa oss att hitta Nate.
Ni får inte ta henne. Hon är min syster.
-Ta mig istället. -Elizabeth.
Riv sönder den här.
Bind kocken. Vi tar med båda systrarna.
Tror du att mrs Stanton kommer säga något?
Tror du att hon ger akten till myndigheterna.
Nej, inte så länge hon tror att hennes man kan ha varit ansvarig.
Men det är inte sant.
Det vet inte hon.
Men...
Jag vill inte chansa.
Kom igen.
Patrick.
-Är du skadad? -Bara min stolthet.
Nate Toliver.
Han var på caféet. Jag följde efter, och han överrumplade mig.
Han band fast mig vid hästen och skrämde honom.
-Är Elizabeth okej? -Jag vet inte.
Jack, vi måste tillbaka till stan.
Ja.
Hallå, Nate!
Jag visste att ni skulle dyka upp.
Jag ser att ni tog med några vänner. Ta in dem och bind dem.
Jag begravde pengarna där bak innan jag blev sjuk.
Ta en spade, så gräver vi upp dem.
-Nathaniel, jag förstår inte. -Julie, prata inte med honom.
Du kysser en man som säger hej till dig, och så dömer du mig?
Detta händer inte.
Ja, Julie, detta händer. Detta är på riktigt.
Det är dags att växa upp och se världen som den är.
Förlåt, Elizabeth.
Jag satte oss i fara.
-Vi kommer nog dö här. -De har ingen anledning till att döda oss.
De tar säkert bara pengarna och sticker.
Elizabeth?
-Elizabeth. -Jack, här uppe!
-Är du okej? -Ja, Jack. Jag mår bra.
De tog Elizabeth och Julie för att hitta Nathaniel.
-Vart? -Vet inte, men de är hänsynslösa.
Du tog Julie på en ridtur. Var red ni?
Jag ska visa dig.
Vi måste göra ett stopp först.
Var försiktiga.
Mr Gowen.
Konstaplar. Vad kan jag göra för er.
Jag vill göra era män till poliser för ett uppdrag.
Toliver-gänget har kidnappat miss Thatcher och hennes syster.
Har detta något att göra med mannen hon hittade i skogen?
-Ja, det gör det. -Ledsen, men det är inte mitt problem.
-Vad menar du? -Det jag menar,
är att det inte är bolagets affärer.
Om gänget var i stan och hotade bolagets tillgångar,
så kanske vi kunde hjälpt till.
Men de är borta nu.
Såvitt jag vet, så hamnade de flickorna i trubbel själva.
Så om det inte var något annat, är jag lite upptagen nu.
Vi behöver hjälp, Jack.
Jag tror jag vet var vi kan hitta den.
Jag gillar din syster.
Hon är en riktig dam.
Men du är väl en lärarinna?
Jag gillar lärarinnor också.
-Bort från henne. -Annars vad?
Jag hatar dig.
Nu har du sårat mina känslor.
Mannen som uppvaktar min syster är en Mountie.
Han kommer leta efter henne, så det är bäst att ni sticker innan han
-får reda på att ni tagit henne, för... -Nu önskar du mig olycka.
Jag trodde att du brydde dig om mig.
Mitt hjärta är krossat.
Nate Toliver!
Du och dina män måste komma ut med händerna i luften!
Jack, de är fyra stycken och beväpnade!
Håll tyst!
-Vad ska vi göra nu? -Oroa dig inte.
Det är bara en Mountie. En Mountie är ett skämt för oss.
Kom igen.
Elizabeth.
Jag har din kvinna, Mountie.
Så jag tror inte att vi ska ta några order från dig.
Det finns ett dussin Mounties i skogen.
Alla siktar på dig just nu.
Nate, de är överallt.
Och? De är Mounties.
De kommer inte skjuta så länge vi har kvinnorna.
Du har rätt, Nate.
Så här ska vi göra.
Lugn. Jag ska ta ut mitt vapen och släppa det.
Släpp kvinnorna, så gör mina män det samma.
Då förlorar jag all min förhandlingsmakt, så...
...glöm det.
Säg till dina män att släppa sina vapen, annars börjar mina skjuta.
Lägg ner dem.
Vi har inget val.
-Det är fejk. -Just det.
Jack, han har en kniv!
Jack. Är du sårad?
Nej.
Jag kan inte tro att jag var så dum.
Han utnyttjade din oskuld och din godhet.
Jag var en dåre. Det vet jag nu.
Jag kommer aldrig låta mig utnyttjas så igen.
Tacka Gud att vi klarade oss.
Och tacka Gud för att han skickade Mounties.
Ja.
Han kom tillbaka för dig.
Han kom tillbaka för staden. Det är hans jobb.
Han behövde inte komma tillbaka.
Han ska eskortera dem till fängelset.
Sen reser han säkert till sin nya post efter det.
Tack, Jack.
Det du och O'Reilly gjorde var väldigt modigt.
Många män har försökt fånga gänget.
Vi hade tur, och det är det vi är tränade för.
Jag tror inte att dukmanövern
var en del av er träning.
Att klä hästarna i rött för att omringa dem var genialiskt.
Du kommer få välja uppdrag efter det här gripandet.
Skapa en karriär.
Det gläder mig att jag fick se det,
och det gläder mig att jag får leverera männen till rättvisa med dig,
för detta är mitt sista uppdrag.
Ja. Jag har en liten stuga uppe i bergen.
Jag ska fiska och jaga till min sista dag.
Tack igen.
Sam?
Om du kunde resa tillbaka...
...och göra allt igen, skulle du välja det här livet?
Att leva på resande fot och inte stadga dig med en familj.
Man kan inte resa tillbaka.
Det funkar inte så.
Jag antar att det är vägen vi har valt?
Jag var på din fars begravning.
Jag minns att jag tyckte att han var en rik man.
Han hade en bra kvinna och en bra son som sörjde och mindes honom.
Det är sann rikedom.
Han var en bra far.
Jag hoppas bara att när jag drar mitt sista andetag,
så finns det någon som bryr sig tillräckligt för att känna så om mig.
Okej. Kom igen.
De är yngre än jag trodde.
-Kan du ursäkta mig? -Var ska du?
Mår du bättre?
Lite.
Jag kommer ifatt.
Abigail?
Jack.
Jack, jag hittade en akt.
Jag hittade den inte, jag stal den från Gowens kontor.
Jag tolererar inte stöld.
Men personligen är jag ganska imponerad.
Jag tror att den bevisar att de snålade.
Det är inte tydligt vem som godkände det eller vem som implementerade det.
Min framlidna man kan ha missat något.
Du fruktar att han kände till mer än du trodde?
Men sanningen är sanningen, oavsett vad den är.
Och alla i staden förtjänar att få reda på vad som hände.
Jag ska kontakta en utredare i Cape Fullerton,
-så får vi se var vi hamnar. -Tack, Jack.
Varsågod.
Jack.
När jag var där ute...
...och jag trodde att du var i vara...
...när jag trodde att det fanns en chans att du var i fara, och jag inte var här...
Du kan inte vara överallt.
Du räddade oss alla.
Jag vill att du ska veta att allt jag tänkte på
var att återvända till dig.
Verkligen?
Jag var så fokuserad på mitt jobb...
...att göra det jag var tränad till, jaga bovar.
Hör på...
Jag vet inte vad som händer härnäst.
Jag vet inte var jag är i morgon, men jag vill inte ångra
att jag inte berättade vad jag tänkte på.
Vad jag...
Vad jag känner.
Jag kan inte lämna utan att berätta att...
-Ja? -Jag bryr mig.
Jag bryr mig om din säkerhet.
Jag klarar mig.
Jag måste eskortera männen till rättegången.
Jag förstår.
Jag måste fylla i formulär.
Självklart.
Så, jag måste gå.
Jag vet.
-Vi ses snart. -Ja.
-God morgon, miss Thatcher. -Miss Thatcher.
Minns du när vi var små
och jag var rädd för monstren under sängen?
Det minns jag.
Jag gick med på att hålla utkik hela natten åt dem.
Jag kände mig bara säker för att jag litade på att du skulle ta hand om mig.
Jag är din storasyster. Det var mitt jobb att skydda dig.
Jag kände mig alltid säker när du var där.
Du vet, så fort du somnade, så somnade jag också.
Jaså?
Ja, det kan jag förstå.
Det har varit några långa dagar. Lägg dig nu.
Tack för att du tog hand om mig.
Jag skulle lyssnat på dig.
Det var dumt av mig att tro på den hemska mannen.
Vi gör alla misstag.
Tack för att du är min storasyster.
Tack för att du är min lillasyster.
Kan du vara vaken och hålla utkik efter monster?
Det ska jag göra.
Det känns som att jag levt ett år de senaste dagarna.
Jag har aldrig varit så rädd.
Men min rädsla bleknar jämfört
med hur säker jag kände mig i Jacks armar när han räddade mig.
Det får mig att inse att ibland behöver vi hjältar i våra liv.
Och ibland måste vi bli hjältar för dem vi älskar.
Undertexter: Sami Rusani