Tidligere:
Rart at møde dig, frk. LeVeaux.
-Hvad bringer dig hid? -Min forlovede.
Du kender jo knap nok Elizabeth Thatcher.
Nu er det krig. Jeg ødelægger dig.
Jeg er blevet tilbudt et job som lærer på en prestigefyldt skole derhjemme.
Jeg bliver her. Jeg hører til her.
Er det sandt, at du tager endnu et lærerjob østpå?
Nyheder spredes hurtigt her.
Jeg har fået et tilbud. Ikke andet.
Min familie står bag det.
De er bekymrede for mig.
Det er forståeligt med det, der er sket her.
Og sker.
Jeg har tænkt meget over dette.
Du og Rosemary har en fortid sammen.
-I har meget til fælles. -Det passer ikke.
-Ud fra, hvad jeg kan se, gør det. -Elizabeth.
En mand frier ikke og kommer sig over det så let.
Du skal overveje dine følelser grundigt...
...før du træffer et valg, du fortryder.
Hvis det er, hvad du ønsker, gør jeg det.
Det er det.
Er det en blæksprutte?
-Det er en komet. -En komet?
Med forlov?
Lad mig se...
Kometer har en hale, ikke?
Det er faktisk bare fordampede partikler og støv.
Nu kalder vi det en hale.
Tak, hr. Van Gogh.
-Skal jeg tegne en konstellation? -Hvad med at fjerne en betjent,
-før eleverne kommer? -Så du kan tage æren for min kunst?
Godmorgen, børn.
Husk at beundre betjent Jacks kunst på vej til jeres pladser.
Han holder af komplimenter.
I modsætning til frk. Thatcher, der ikke bryder sig om dem.
Selvom hun fortjener dem.
Timen er begyndt, hr. Thornton.
Hvis du ønsker at tale,
må du række hånden op som alle de andre børn.
-Må jeg gå? -Ja, værsgo.
Tak, frk. Thatcher.
Okay.
-Skal vi starte? -Ja.
Ja.
Når vi tænker på astronomi,
tænker vi på planeter og stjerner og ting, der er langt væk.
Men hvert 75. år
passerer noget særligt hen over nattehimlen.
Det kaldes Halleys Komet.
Snart vil vi på himlen kunne se
en flammende komet, der passerer Coal Valley i sit kredsløb om solen.
-Hvordan ved vi, hvornår vi skal kigge? -Det kan vi ikke vide.
Kometer er ikke som diligencen. De har ikke nogen tidsplan.
Derfor foreslår jeg, at vi holder øje,
hvilket betyder, at hver aften når I går i seng,
skal I se på himlen mod bjergene.
Kan min far se den fra himlen?
Det er jeg sikker på.
Og de andre fædre? Kan de se den?
Alle vores kære, som vi har mistet, holder øje med os.
Ligesom Gud gør.
Og vi kan mærke dem omkring os,
deres kærlighed og vejledning.
Det vil ikke ændre sig.
Nå, børn. Lad os vende tilbage til himlen.
Kan I forestille jer en tid,
hvor mænd kan rejse ud i rummet?
Hvorfor ikke en kvinde?
Beklager afbrydelsen. Jeg sov over mig.
Åh, kære,
jeg kan ikke erindre, hvornår jeg sidst så et publikum så trist.
-Dette er ikke et publikum, frk. LeVeaux. -Hvad er det så?
Et klasseværelse.
Hvem siger, at en lærer ikke kan være underholdende?
Du er altså også lærer nu oven i alle dine andre erhverv?
Jeg underviste da i musik i New York.
New York? Hvordan er der dér?
Om aftenen
er Times Square fyldt med musik og lys
og mennesker, selv ved midnatstid.
Bygningerne er så høje, at de rører himlen.
Og det er, hvad vi lærer om i dag, himlen.
Det må vi hellere vende tilbage til.
Men jeg skulle lige til at fortælle alt om Coney Island.
-Fortæl os det. -Jah.
Fortæl os det.
-Kom nu. -Fortæl os det.
Frk. Thatcher?
-Vær nu sød. -Vær nu sød, frk. Thatcher?
-Må vi ikke høre om Coney Island? -Jeg vil gerne.
Det er, som om jeg er blevet erstattet.
Det er umuligt.
Halley har ikke en chance mod Rosemarys komet.
Brænder kometer ikke ud?
Ikke før, de har sat ild til alt på deres vej.
Nu vi taler om at tænde ild, er det noget, jeg bilder mig ind,
eller bliver du smukkere for hver dag, der går?
Det er noget, du bilder dig ind.
Og en smule sminke.
Og håret og kjolen.
Og blomster i caféen.
En gave fra Bill.
Han kommer så ofte og tænkte, at de ville lyse op.
Ja, det er nok den eneste grund.
Måske sørger du ikke kun over fortiden, men ser også fremad?
Måske.
Vi må ikke glemme, hvorfor han er her.
-Wyatt. -Hej, frk. Thatcher.
-Fru Stanton. -Hej, Wyatt.
-Arbejder du på en søndag? -Familien har brug for det.
Jeg har taget Wendell Backus' vagt.
-Han er syg. -Det er da rigtig pænt af dig.
Det er svært for nogle af de gamle minearbejdere at få vejret dernede.
-Jeg ville aflevere disse inden min vagt. -Tak.
-Har du brug for flere? -Jeg har ikke haft meget tid til at læse.
Nå, men når du har tid, er du velkommen i mit bibliotek.
Tak.
Disse brudstykker er fra eksplosionen.
Sedimentet viser et højt indhold af metan i skakten.
Det betyder, at mændene blev sendt i en dødsfælde.
Det ser sådan ud.
Tak, fordi I er kommet i dag på denne søndag eftermiddag.
Vi ser frem til at høre, hvorfor du indkaldte os, hr. Miller.
Ja.
Da jeg mistede mit ben, troede jeg, at jeg havde mistet alt.
Men det, jeg havde mistet, var min livsgnist.
Jeg kan ikke længere arbejde i minen,
men jeg mener, at jeg har fundet en anden måde at være brugbar på.
Nogle af jer husker nok, at jeg var en dygtig håndværker.
Jeg tog mig den frihed
at tegne nogle tegninger
til en ny kirke eller skole.
Hvis vi kan samle lidt penge ind til materialer,
kan jeg bygge dem og bidrage til, at Coal Valley bliver, som den engang var.
En by med en rigtig kirke og en skole, der ikke ligger i en saloon.
Det er en vidunderlig idé.
Men jeg er bange for, at ingen har ret meget at give af.
Det har jeg ikke.
Jeg forstår, da jeg selv er i samme båd,
men vi skal starte et sted.
Jeg tror, hr. Millers plan er præcis, hvad byen har brug for.
Jeg er sikker på, at firmaet med
glæde vil bidrage med en betydelig donation.
Sikken storsindet gestus, hr. Gowen.
Mange tak, fru Ramsey, men en storsindet gestus ville være...
...at donere hele beløbet og betale for hr. Millers arbejdskraft.
Desværre...
...bruges vores resurser for tiden på forsvar mod den useriøse efterforskning.
Ingen efterforskning er useriøs, når 46 mænd er døde.
En ubeskrivelig tragedie.
Men jeg spørger mig selv, om hr. Averys dømmekraft er sløret...
...grundet jeres nye venskab.
Fornærmelser lukker ikke min mund, ej heller dine penge.
Vil vi genopbygge vores by med en bestikkelse?
Hvis vi tager imod,
vil firmaet eje mere af os, end de allerede gør.
Firmaet ejer os allerede, Abigail.
Husene, vi bor i, gaderne, vi går på, selv din café, ikke?
Vi ville i det mindste have en ordentlig kirke.
Og en ordentlig skole, hvor minearbejdere ikke hele tiden kommer.
Børn kan lære hvor som helst, om det er en skole eller en saloon.
Abraham Lincoln undervistes i en bjælkehytte.
Men det kan være, at din arvtager ikke er enig.
Min arvtager?
Jeg går ud fra... Siden du forlader os.
-Er det sandt? -Frk. Thatcher...
Nej, det er...
Det er sandt, at jeg har fået et jobtilbud, men jeg har ikke...
Hvornår ville du fortælle os det?
-Det ville hun tydeligvis ikke. -Hvem skal undervise os?
Åh, James, vær nu sød... Intet er besluttet endnu.
Du er jo lige kommet. Du sagde, at du ville se kometen med os.
-Det vil jeg også, James. -Du må ikke rejse.
-Bill, er du uskadt? -Hvad skete der?
Jeg fik uønsket besøg i minen.
De tog de kriminaltekniske beviser.
-Så du dem? -De havde masker på.
-Vil du tage dig af ham? -Ja, selvfølgelig.
-Jeg tager med dig. -Ikke i din tilstand.
Jeg er stadig din chef.
Ja, og det nævner jeg i min rapport.
Skrammen bag dit øre ser dyb ud. Du skal vist syes.
Hvad jeg ikke gør for at få dig til at pylre om mig.
Er du god til at sy?
Jeg har syet mine gardiner.
Er du god til at sy en person?
Det finder vi ud af nu.
Jeg henter nål og tråd.
Jack?
Dig.
Hvor spændende.
Du må hellere vænne dig til mig.
Nå, det bestemmer du selv.
Og du må også hellere vænne dig til mig.
Jack.
Fandt du dem?
Jeg tabte sporet af dem.
Det er for mørkt til at lede.
-Jeg er bare glad for, at du er tilbage. -Var du bekymret for mig?
Nej.
Men alligevel sidder du her midt om natten og venter.
Hvis du absolut skal vide det, så...
...så jeg efter Halleys Komet.
Halleys Komet.
Hvor mange gange har jeg hørt den undskyldning?
-Måske var jeg lidt bekymret. -Kun lidt?
Rolig nu.
Jeg hørte, hvad der skete under bymødet.
-Det er jeg ked af. -Tak.
Du skal vide...
...ligegyldigt hvad du beslutter at gøre, så støtter jeg dig.
Du har fortjent at undervise i en rigtig skole, Elizabeth.
Ikke i en saloon.
Men jeg stoler på, at det får vi her før eller siden.
Skolebygningen er jeg ligeglad med.
Det er børnene.
Byen har brug for dig.
Ikke kun byen.
Det er sent.
Jeg må hellere gå i seng.
Selvfølgelig.
-Godmorgen, Wyatt. -Godmorgen, frk. Thatcher.
-Har du et øjeblik? -Selvfølgelig.
Jeg vil vise dig noget.
Hvordan...fungerer den?
Ih, du milde.
Den er vidunderlig. Hvor har du den fra?
Jeg har bygget den.
Har du?
Jeg fik idéen fra dine fysikbøger og fotografierne.
Kunne jeg bygge en større version,
kan den cirkulere luften i minen, så folk nemmere kan få luft.
Måske endda forebygge en ny katastrofe ved at blæse støv og gas ud.
Vingerne er lavet af træ, så der er ingen risiko for gnister.
Jeg havde ret angående dig, hvad?
Du er i sandhed en usædvanlig ung mand.
-Har du vist den til nogen? -Kun min mor.
Hun græd.
-Var hun ked af det? -Nej.
Glad. Giver det mening?
Nogle gange græder vi kvinder, når vi er glade...
Andre gange græder vi, når vi er triste, og til tider er der slet ingen grund.
Gråd kan være godt, skidt eller slet ikke betyde noget?
Nemlig.
Jeg forstår videnskab, men vil aldrig forstå kvinder.
De fleste mænd er vist enige med dig.
Med din tilladelse
vil jeg sende et telegram til min fars advokat angående patent.
Hvis du lader den stå her, kan betjenten tage et foto for os.
Tak, frk. Thatcher.
Tak, jeg holder en plads til dig.
Et smil betyder altid noget godt.
-Herovre. -Kom.
Må jeg sidde ved siden af dig?
Jeg må hellere tjekke.
Gemmer du dig bag bordet?
Hr. Avery.
Det ser ud, som om du er kommet til skade.
Der er ingen grund til at spille overrasket. Du skal bare vide,
at dine trusler ikke virker.
Det overrasker mig ikke.
Var det endnu en uberettiget beskyldning?
Hvad er jeg nu skyldig i?
Hvis min fornemmelse er rigtig: Overfald og tyveri udført af dine håndlangere.
Har ingen håndlangere.
Jeg styrer heller ikke byens borgere.
Jeg er uenig.
Hvis du lukker minen, får mændene ingen løn.
Får de ingen løn, kan konerne ikke sørge for mad på bordet.
Det burde være motivation nok for byen, så borgerne ønsker, at du rejser.
Jeg ved, det var dig. Jeg skal bevise det.
Ligesom jeg vil bevise, at du vidste, at mineskakten var farlig.
Så åbnes en dåse med orme.
Jeg kan lide orme.
De kan bruges til fiskeri.
Jeg tror nemlig, jeg er ved at få en stor fangst.
Så må du hellere komme i gang.
Men jeg tror, at du blot vil
skade Abigail Stanton yderligere.
Byens borgere holder meget af hende.
Det ville jeg nødigt se ændre sig. Det vil du vel heller ikke?
Du må hellere træde varsomt nu, Gowen.
Med mindre du vil anholde hr. Gowen, foreslår jeg, at du giver slip på ham.
Du har vist alligevel håndlangere.
Sig mig noget, drenge...
Er jeres militærstøvler en del af uniformen i jeres vagtfirma?
Åh, mange tak.
Hvor er I søde.
Har I ønsker?
Jeg vil gerne synge en sang,
som spillede, da en mand friede til mig.
En mand, jeg engang elskede.
Og det gør jeg stadig.
Kunne du ikke lide sangen?
Engang kunne jeg.
Da den betød noget.
Vi må tale sammen.
Det vil jeg gerne.
Om Elizabeth.
Vi kunne også bare sidde sammen i kammeratlig stilhed.
Jeg har foretaget en del selvransagelse.
Jeg kan ikke benægte, at din tilstedeværelse har slået mig ud.
Du er noget for dig selv, Rosie.
Engang var du min drømmekvinde, og det er vel kun naturligt,
at de gamle minder dukker op.
-Men Elizabeth og jeg har et forhold. -Hvilket slags forhold?
Det ved jeg ikke præcis, men jeg ved, at det er, hvad jeg ønsker.
Ville et sandt parforhold så let komme ud på et sidespor
-ved min tilstedeværelse? -Du kan lede en hær på afveje.
Du kender knap nok Elizabeth Thatcher.
Jack, du og jeg har kendt hinanden et helt liv.
Jeg har også foretaget selvransagelse.
Jeg indså, at det eneste, der nogensinde føltes ægte, er dig.
Tvivler du på mine ord?
-Du har altid været god til skuespil. -Tak.
-Det var ingen kompliment. -Det vil jeg betragte det som.
Har du fortalt hende alt dette?
Nej, ikke endnu.
Indtil du gør, vil jeg bevare håbet.
Er det ikke det, Coal Valley går ud på?
Håb?
Jeg har noget spændende at fortælle.
Takket være en generøs, anonym donor,
begynder vi i morgen at bygge
på Coal Valleys nye kirke og skolebygning.
Jeg går ud fra, at vi skal takke hr. Gowen?
Jeg må ikke afsløre, hvem donoren er,
men jeg føler mig forpligtet til at sige, at det ikke var hr. Gowen.
Elizabeth? Var det din far?
Nej, det var det ikke.
Men jeg tror, det var fra en, der er lige så generøs,
men med færre penge.
Betyder anonymitet ikke anonymitet længere?
Donerede du din dusør?
Det hele? Til en kirke?
Og en skole.
Nå, det er godt nok...
...nobelt.
Lad os råbe hurra for betjenten!
Hip, hip, hurra!
Hip, hip, hurra! Hip, hip, hurra!
Nej, sæt jer endelig ned.
Lad os nu ikke overdrive, folkens.
Jeg passede bare mit job.
Fandtes der en bedre måde end at bruge dusøren
på at hjælpe borgerne i Coal Valley?
Jeg holder meget af dem alle.
Især én person.
Tak, Jack.
Din generøsitet har gjort mig endnu mere glad for dig.
Tillad mig at udtrykke min taknemmelighed over for betjenten?
Du har ikke blot gjort
vores by mere tryg, men vi kan vist alle enes om,
at den også er bedre.
Eftersom vi er samlet her,
vil jeg bekendtgøre noget.
Det er desværre ikke positivt.
Men jeg mener, at det er noget, der må siges.
Dette er hr. Gentry.
Han er firmaets advokat,
og han besidder dokumenter, som jeg ikke ville offentliggøre,
men fru Stanton tvinger min hånd.
Hvilken hånd taler du om, hr. Gowen?
Den, der skriver checks for at gøre os tavse,
eller den, der beordrede angrebet på hr. Avery?
Vil hr. Avery ikke tale for sig selv?
Hr. Avery er rejst for at hente dommeren, så du kan blive dømt.
Sikken god nyhed.
Men dommeren vil ikke præsidere over min retssag.
Disse dokumenter beviser, at skylden
for den frygtelige tragedie, byen har oplevet,
ligger hos én mand.
Noah Stanton.
Din mand var inspektør.
Han valgte at føre mændene ind i minen,
velvidende om, at der ikke var sikkert.
Det ville Noah aldrig have gjort.
-Nu går du over grænsen, Gowen. -Lad dommeren beslutte det.
Jeg startede efterforskningen, ikke fru Stanton,
og jeg vil sørge for, at den afsluttes ud fra beviser,
ikke rygter og beskyldninger.
Jeg ved, at I ønsker at tro det, fru Stanton siger.
Hun er rar og charmerende,
og hun laver de bedste småkager, vi nogensinde har smagt.
Men hendes mand var en vovehals, og hans rygte kom ham i forkøbet.
Derfor blev han fyret af Lee Mining Company,
inden han ankom i Coal Valley.
Han blev ikke fyret.
Han sagde op grundet arbejdsforholdene.
-De var beklagelige. -Det står der ikke i papirerne.
Så er papirerne forfalskede, ligesom dine ord.
Du ved, at din mands løn afhang af den mængde kul,
hans mænd dagligt gravede op af minen.
Skakten havde en righoldig kulåre.
Noah var ligeglad med penge. Spørg hvem som helst.
Du ved det måske ikke, men din mand havde gæld.
Megen gæld, desværre.
Desperation kan få en mand til at løbe store risici.
Noah Stanton... manglede desperat penge.
Han var desperat nok til at lede sine mænd
og sin egen søn ind i minen og i døden.
Godtfolk i Coal Valley...
...hvilket budskab sendte Noah Stanton,
da vi fandt dette efter katastrofen?
Hvad der engang symboliserede håb...
Tilgiv mig, far.
...kan nu være en tilståelse.
I kendte alle Noah.
Han ville gøre alt for jer.
Sandheden vil komme frem.
Stol trygt på, at Gowen ikke vil lykkes.
Det er jeg bange for, han allerede er.
Så du, hvordan de kiggede på mig?
-Som om jeg var en fremmed. -Du kan tale i retten.
-De vil høre dig der. -Jeg beder til, at du har ret.
For lige nu føles det, som om jeg mister alt igen.
Du mister ikke mig.
Du er en sand ven.
-Måske den eneste, jeg har. -Nej.
Du har mange venner. Vent bare og se.
De vil stå ved din side, når tiden er inde.
Det tror jeg ikke.
Noah talte om at købe et lod.
Han ville starte sin egen forretning.
Det beviser intet.
Medmindre det fik ham til at handle anderledes end normalt.
Jeg nåede ikke at møde Noah.
Men ud fra det, jeg har hørt,
var han en god og anstændig mand.
Det må du blive ved med at stole på.
Dommeren er i Cooperville på grund af en sag.
-Han kommer med diligencen i morgen. -Dommer Farrell, håber jeg?
Desværre ikke. Dommer Black.
-Jedidiah Black? -Ja.
Kender ham alt for godt.
Sig mig, er rygterne om ham sande?
Han dømte engang en til hængning.
Manden sprang på ham i retten,
og han trak sin pistol og skød ham.
Han er lige så hurtig med hammeren, som han er med en pistol.
Lad os håbe, den svinger i den rette retning.
I aftes overbeviste Gowen halvdelen af byen om,
at Noah Stanton var skyld i eksplosionen.
Jeg besøger Abigail.
Hvordan har du det?
Jeg har haft det bedre, og jeg har haft det værre.
Hørte, hvad der skete med Gowen.
Jeg er ked af, jeg ikke var der.
Vil du sidde ned?
Som du ser, er der frit valg af borde.
Når sandheden kommer frem, og det gør den, vil caféen igen være fyldt.
Så fyldt, at du må udvide.
Lige nu ville jeg give alt for at have bare én.
Du har mig.
Og du har mig.
Og mig.
Jeg ved ikke med jer, men jeg er hundesulten.
Tak.
-Mange tak. -Tak os ikke.
Det er dig, der skal lave mad.
Jeg hjælper.
-Laver du mad? -Nej.
Men du er ikke læge, og du syede mig sammen.
Touché.
Jack?
Kan vi tale?
Ja.
Men ligegyldigt hvad jeg siger, hører du vist noget andet.
Så lad mig tale.
Sidste år havde jeg hovedrollen i et stykke.
Jeg spillede en kvinde, der var forelsket i en andens mand.
Rollen passede mig ikke. Jeg var endda lettet, da stykket sluttede.
Siger du, at din optræden i Coal Valley slutter nu?
Lad os blot sige, at tæppet er faldet.
Efter denne akt.
Rejser du så med diligencen i morgen?
Medmindre noget eller...
...nogen stopper mig.
Beklager, Rosemary.
Det gør jeg også.
Der er hun.
Ih, du milde.
Enten er I tidligt på den, ellers er jeg sent på den.
Vi ville være her, før du kom, frk. Thatcher.
Ja.
Tror du, hun kan lide det?
De er ikke lange, dagene med vin og roser,
Ud fra en tåget drøm
Dukker vores sti op for en tid, så forsvinder den
I en drøm.
Digtet er fra vores første uge sammen.
Det...
Det er Halleys Komet.
Åh, hvor smukt.
Dette er fra os alle sammen.
VI ELSKER DIG FRK. THATCHER
DU HAR BRAGT SOLSKIN IND I VORES LIV
Er det triste tårer eller glædestårer?
Begge dele.
Jeg elsker jer alle så højt.
I har lært mig mere, end I vil nogensinde vide.
Men I skal vide, at jeg har... truffet en beslutning.
Jeg forlader jer ikke.
-Er det sandt? -Ikke nu eller nogensinde.
Vi elsker også dig, frk. Thatcher.
Bliver du her på grund af os eller på grund af Jack?
Det er et meget upassende spørgsmål, Gabe.
Så er det på grund af Jack.
-Børnlille. -Vi elsker dig.
Der er håb i luften.
Ja, og lidt kulstøv.
Velkommen til Coal Valley, dommer.
Jeg er betjent Jack Thornton, og dette er Abigail Stanton.
Det er rart at hilse på dig, frk.
Frue, Jedidiah Black.
Vi har hørt om dig, dommer.
Det meste er desværre sandt.
Stanton, hvad?
-Er du en af enkerne? -Ja, hr.
En af mange. Vi har ventet længe på, at sagen skulle høres.
Nu sker det.
Jeg kan ikke love, at I vil kunne lide resultatet.
Det kan jeg bedyre.
Det er længe siden, hvis jeg husker rigtigt.
Ikke længe nok.
Bærer du stadig nag over et slag poker?
Indtil jeg vinder igen.
Så må du vente længe, sønnike.
Er der en vidnefortegnelse?
På mit værelse.
Så hent den. Nu.
Lad mig gøre det. Jeg skal alligevel derhen.
Tak, Abigail.
Den er i min taske.
Dommer?
Havde du en god tur?
Taget i betragtning, at jeg kom fra Cooperville i live, var den ikke dårlig.
-Det lyder heller ikke så godt. -Retfærdigheden skete fyldest.
Kun det betyder noget.
Venter du på nogen?
Ja. Altid.
Man får mange fjender i dette job.
-Er her en saloon? -Ja.
Poker?
Det har vi også.
Retssagen begynder kl. 8.
Nøjagtigt.
I dag er dagen!
Black, nu skal du møde din skaber...
Hans lillebror mente åbenbart ikke, at retfærdigheden var sket fyldest.
Spær ham inde, betjent.
Skriv ham ind i skemaet for i morgen.
Elizabeth?
Gå en tur med mig.
Er der en grund til denne gåtur?
Det er der.
Jeg har tænkt meget og læst.
Jeg lånte faktisk en af dine historiebøger.
Gjorde du?
Ja.
Vidste du, at ud af de 27 mænd,
der var været præsident for USA, var kun én af dem ungkarl?
James Buchanan.
Okay.
Men kan du nævne én betydelig bedrift udført af Buchanan?
Hans mislykkede håndtering af Sydstaternes løsrivelse
anses for at være en af de værste fejl begået af en præsident.
Det er netop min pointe.
Hvad er din pointe?
At hans dårlige dømmekraft kom af, at han ikke havde en kvinde ved sin side.
Nej. Det var, fordi han holdt med Sydstaterne.
Findes der noget, du ikke ved?
Jeg ved ikke, hvorfor vi taler om dette.
Det gør du nok, jo.
Stiller du op som præsident?
Er det en afskedsgave?
Jeg tog dig ikke herop for at tage afsked.
Åbn den.
Har du malet det?
Det er min hobby.
Det er meget sværere at sige, hvad mit hjerte føler.
Jeg er vist ikke så modig, som alle tror.
Jo, du er.
Elizabeth, som lovet, har jeg tænkt grundigt over os.
Jeg ender hele tiden med den samme konklusion.
Det er dig.
Du er den eneste ene.
Jeg sagde, at jeg ville støtte din beslutning ligegyldigt hvad...
Det er ikke sandt.
Rejs ikke.
Jeg rejser ingen vegne, Jack.
Jeg hører til her.
Jeg har altså besluttet at skabe et hjem her.
Der vil uden tvivl komme svære tider.
Og usikre tider.
Men jeg stoler på,
at sand lykke venter mig her i Coal Valley.
Livet består jo af en blanding af sorg...
...forundring...
...håb...
-...og glæde. -Se deroppe!
Elizabeth.
Jeg vil bare sige, at på trods af, hvad der er sket mellem os...
-...ønsker jeg dig det bedste. -I lige måde.
Måske kan vi skilles som venner?
Lad os sige det.
Skal du tilbage til New York?
En skønne dag.
Hvor er du så på vej hen?
Lige nu flytter jeg længere ned ad gaden til et pænere værelse.
Jeg forstår ikke.
Borgmesteren lovede at hjælpe mig med at starte en trup.
-Her? -Ja.
Er det ikke vidunderligt? Jeg bliver alligevel i Coal Valley.
Vi vil se meget mere til hinanden.
Herligt.
Oversat af: Emma Cairo